13.03.26 363/6788/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 березня 2026 року Вишгородський районний суд Київської області у складі
головуючого судді        Олійник С.В., 
секретаря        Поліщук Є.Д., 
розглянувши адміністративну справу в судовому засіданні в залі суду в м. Вишгороді справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,
встановив:
11 листопада 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_3 про скасування постанови №161/1 від 07 лютого 2025 року по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП, якою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 25 500,00 грн.
Із постановою позивач не погоджується, вважає її протиправною і такою, що постановлена з порушенням вимог законодавства, тому просить її скасувати і закрити провадження у справі.
В обґрунтування позову позивач посилається на те, що він перебуває на обліку як військовозобов`язаний у ІНФОРМАЦІЯ_4 . 20.10.2025 року позивач виявив, що на належні йому банківські рахунки накладено арешт. Після цього, здійснивши пошук інформації в Єдиному державному реєстрі боржників, він встановив, що на виконанні в Іванківському відділі державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває постанова начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 Прибори М.В. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП. Копія зазначеної постанови позивачу не направлялась, він її не отримував та з її змістом не був ознайомлений. 20.10.2025 року позивач звернувся за правовою допомогою до адвоката. 21.10.2025 року представником позивача — адвокатом Харитончук Є.В. — до ІНФОРМАЦІЯ_4 направлено адвокатський запит щодо надання копій матеріалів справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП. Відповідь на адвокатський запит та копії матеріалів справи, зокрема оскаржувану постанову, представник позивача отримала 29.10.2025 року. Зі змісту постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 № 161/1 від 07.02.2025 року вбачається, що 07.02.2025 року у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 встановлено, що ОСОБА_1 не прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_5 у строк, а саме 03 лютого 2025 року, зазначений у направленій через АТ «Укрпошта» з повідомленням про вручення повістці від 13.01.2025 року № 1781574 для уточнення військово-облікових даних. У зв`язку з цим зазначено, що ним порушено підпункт 2 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022 року. Водночас зі змісту постанови вбачається, що неприбуття позивача за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_5 у визначений строк розцінено як порушення ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Вказане, на думку позивача, містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а не порушення правил військового обліку, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 210 КУпАП. Таким чином, дії ОСОБА_1 , на думку позивача, кваліфіковано неправильно, що свідчить про невірне визначення складу адміністративного правопорушення та є самостійною підставою для скасування рішення суб`єкта владних повноважень про притягнення особи до адміністративної відповідальності. Згідно з документами, наданими ІНФОРМАЦІЯ_4 у відповідь на адвокатський запит, зокрема листом опису вкладення до рекомендованого поштового відправлення, повістку № 1781574 та повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення було направлено позивачу 15.01.2025 року. З копії розписки до повістки вбачається, що повістка № 1781574 стосувалася необхідності прибуття ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_4 03.02.2025 року о 09 год. 10 хв. Водночас відповідно до копії конверта, в якому направлялась повістка, поштове відправлення повернуто відправнику 06.02.2025 року з причиною повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». Отже, позивач зазначає, що відповідно до п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024 року, він не був належним чином оповіщений про необхідність прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_4 на 03.02.2025 року. Крім того, повернення поштового відправлення відбулося 06.02.2025 року, тобто вже після дати, на яку позивач мав прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Це свідчить про відсутність належного повідомлення позивача про необхідність явки. На думку позивача, у зв`язку з неналежним та несвоєчасним оповіщенням про необхідність прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 відсутня його вина, а отже — відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП. Крім того, в оскаржуваній постанові зазначено, що позивач не прибув за викликом для уточнення військово-облікових даних. Водночас з розписки до повістки вбачається, що позивачу направлялась повістка для проходження медичного огляду. На думку позивача, зазначені обставини свідчать про те, що відомості, викладені у постанові начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 № 161/1 від 07.02.2025 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП, не відповідають фактичним обставинам справи. У зв`язку з викладеним позивач вважає зазначену постанову незаконною та необґрунтованою, оскільки дії позивача неправильно кваліфіковано, а також він не був належним чином повідомлений про необхідність прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Процесуальні дії.
18 листопада 2025 року ухвалою Вишгородського районного суду Київської області позовну заяву залишено без руху, у зв`язку ненаданням доказів щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду для оскарження постанови та підтверджень об`єктивної неможливості своєчасного звернення до суду.
28 листопада 2025 року до суду надійшло клопотання представника позивача – адвоката Харитончук Є.В. – про долучення до матеріалів справи доказів на виконання ухвали суду від 18.11.2025. У клопотанні зазначено, що 20.10.2025 позивач виявив накладення арешту на свої банківські рахунки. Під час подальшого перевірення інформації в Єдиному державному реєстрі боржників він з`ясував, що щодо нього відкрито виконавче провадження, яке перебуває на виконанні у Іванківському відділі ДВС у Вишгородському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ). Водночас у реєстрі боржників відсутні відомості про документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження. 20.10.2025 позивач зателефонував до Іванківського відділу ДВС і в телефонній розмові дізнався, що провадження відкрито на підставі постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП. Позивач ознайомився зі змістом постанови лише 29.10.2025 після отримання відповіді на адвокатський запит, поданий до ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка містила постанову №161/1 від 07.02.2025 та копії всіх матеріалів справи. Факт отримання відповіді та копій підтверджується вихідним номером та датою, зазначеними на супровідному листі. За таких обставин строк на оскарження постанови слід рахувати не з 20.10.2025, а з 29.10.2025, оскільки саме цього дня позивач ознайомився з текстом постанови.
02 грудня 2025 року ухвалою Вишгородського районного суду Київської області строк звернення до суду поновлено, адміністративний позов прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін.
28 січня 2026 року до суду надійшли письмові пояснення від представника позивача – адвоката Харитончук Є.В., у яких зазначено, що станом на 27.01.2026 під час ознайомлення з матеріалами справи в електронній підсистемі «Електронний суд» не виявлено відзиву на позовну заяву від відповідача. Зі змісту постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 №161/1 від 07.02.2025 року вбачається, що 07.02.2025 року було встановлено, що ОСОБА_1 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_5 у строк, зазначений у повістці №1781574 від 13.01.2025 року (на 03.02.2025 року), чим нібито порушив пп. 2 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених Постановою КМУ №1487 від 30.12.2022 року. Водночас з матеріалів, наданих ІНФОРМАЦІЯ_6 у відповідь на адвокатський запит, зокрема з листа опису вкладень до рекомендованого поштового відправлення, випливає, що повістка №1781574 та повідомлення про розгляд постанови направлялися позивачу 15.01.2025 року, про що свідчить відповідний штамп. Копія конверта підтверджує, що поштове відправлення повернулося з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Це свідчить, що позивач не був належним чином повідомлений про необхідність прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_5 на 03.02.2025 року, що виключає його вину та наявність складу адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП, а отже, оскаржувана постанова підлягає скасуванню. Крім того, з отриманих на адвокатський запит матеріалів справи вбачається, що позивачу направлялась повістка «для проходження медичного огляду», а не «для уточнення військово-облікових даних», як зазначено в постанові №161/1 від 07.02.2025 року, що свідчить про недостовірність і надуманість відомостей, які в ній викладені.
Позиції учасників справи.
Позивач та його представник в судове засідання, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, не з`явились, адвокат Харитончук Є.В. в своїх письмових поясненнях просила розглянути справу без її участі та участі позивача, підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила їх задовольнити. 
Представник відповідача до суду не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином. Третя особа до суду не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином.
Фактичні обставини справи, які встановлені судом.
Встановлено, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 №161/1 від 07.02.2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 25 500 грн за неявку 03.02.2025 року за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_4 за повісткою №1781574 для уточнення військово-облікових даних, направленою через АТ «Укрпошта». 
Розпискою на повістку ОСОБА_1 повідомлено про виклик на 03.02.2025 року о 09:10 для проходження медичного огляду. 
З опису вкладення Ф.107 та рекомендованого повідомлення АТ «Укрпошта» за трекінговим номером 0601101097300 вбачається, що 13.01.2025 року повістка та повідомлення про розгляд постанови повернулися відправнику з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». 
21.10.2025 року адвокат Харитончук Є.В. скерував запит на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 , у результаті чого 29.10.2025 року надано відповідь про наявність справи щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та копії засвідчених матеріалів адміністративної справи за ч. 3 ст. 210 КУпАП.
Застосовані норми права.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).
Частинами 1, 2 ст. 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Тобто притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена відповідно до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також установлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно із ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Відповідно до ч. 1 ст. 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно з ч. 3 ст. 210-1 КУпАП вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України введений воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався та діє і на час розгляду справи.
Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Як вбачається з матеріалів справи, повістка позивачу на 19.01.2025 року, о 14:00 год. № 1854852 була надіслана за зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 та повернулася із відміткою: «за закінченням терміну зберігання».
Згідно ч. 1 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду;  надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом;  проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.
Громадяни, які перебувають на військовому обліку, в добровільному порядку реєструють свій електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного чи резервіста.
Відповідно п.п. 21, 23, 24 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою КМ України від 16.05.2024 №560, за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби. Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форми власності), визнаються:  перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк;  смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).  У разі неприбуття у строк, визначений у повістці, громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше ніж протягом трьох днів від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ), повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ) або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.
Відповідно до абз. 1 п. 34 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси місця проживання.
Згідно з абз. 2, 3 п. 34 Порядку № 560 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), у разі коли резервіст або військовозобов`язаний уточнив свої облікові дані після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, повістка може надсилатися на адресу місця проживання, зазначену резервістом або військовозобов`язаним під час уточнення облікових даних.
У разі неуточнення протягом 60 днів резервістом або військовозобов`язаним своєї адреси місця проживання повістка може надсилатися на його адресу зареєстрованого/задекларованого місця проживання.
Згідно з п. 41 Порядку № 560, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:
1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;
2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:
день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;
день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;
день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.
Крім того, відповідно до пункту 82 «Правил надання послуг поштового зв`язку», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009 в редакції постанови Кабінету Міністрів України №1071 від 10.10.2023 року, рекомендовані листи з позначкою «Повістка ТЦК» під час їх доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК».
Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою Повістка ТЦК, працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку адресат відсутній за зазначеною адресою, яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.
Мотиви і висновки суду.
Наведені норми законодавства встановлюють, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови дотримання принципу законності, наявності події адміністративного правопорушення та доведеної вини особи, які повинні бути підтверджені належними доказами. Обов`язок доведення правомірності прийнятого рішення покладається на суб`єкта владних повноважень. Водночас законодавство покладає на військовозобов`язаних обов`язок з`являтися за викликом до ТЦК та СП у строк, зазначений у повістці, однак належним підтвердженням оповіщення є її особисте вручення, підтвердження отримання поштового відправлення чи відповідна відмітка поштового оператора. Отже, для притягнення особи до відповідальності за неявку необхідно встановити факт належного повідомлення про виклик та відсутність поважних причин неприбуття.
Відповідачем під час притягнення позивача до адміністративної відповідальності допущено ряд порушень, зокрема позивача не було належним чином повідомлено про необхідність прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки направлена поштою повістка йому не вручалася та була повернута відправнику з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», при цьому повернення відправлення відбулося після дати, на яку було призначено явку. Крім того, дії позивача були неправильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 210 КУпАП замість ст. 210-1 КУпАП, а також у постанові зазначено обставини, що не відповідають матеріалам справи, зокрема щодо мети виклику до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Оцінивши доводи позивача, дослідивши письмові матеріали справи та надані докази, суд дійшов таких висновків. Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність події адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Судом встановлено, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 №161/1 від 07.02.2025 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП за неявку 03.02.2025 року за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Разом з тим із наданих матеріалів справи вбачається, що повістка №1781574 була направлена позивачу засобами поштового зв`язку, однак відповідне поштове відправлення повернулося відправнику з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Доказів отримання позивачем повістки або іншого належного підтвердження його повідомлення про необхідність прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 матеріали справи не містять.
За таких обставин суд доходить висновку, що відповідачем не доведено факт належного повідомлення позивача про необхідність прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у визначений час, що виключає можливість встановлення його вини у неявці. У наведеній справі встановлено неналежне повідомлення ОСОБА_1 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 , що, згідно з п. 41 Порядку № 560 та ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», є обов`язковою умовою для встановлення вини у неприбутті. Повістка №1781574, на яку посилається ІНФОРМАЦІЯ_2 , була направлена поштою 13.01.2025, але повернулася відправнику 06.02.2025 із відміткою «адресат відсутній», тобто після дати призначеної явки 03.02.2025, а розписка стосувалася виклику на медичний огляд, а не уточнення військово-облікових даних. Це створює правову колізію: фактично позивач не був належним чином повідомлений і не міг свідомо виконати обов`язок явки, що виключає наявність вини та, відповідно, складу адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП. Крім того, позивач оспорює правильність кваліфікації дій, оскільки повістка стосувалася медичного огляду, а не порушення правил військового обліку. Отже, існують підстави для скасування постанови №161/1 від 07.02.2025 року як такої, що винесена з порушенням вимог законодавства та без належного встановлення факту адміністративного правопорушення.
Крім того, суд звертає увагу, що в оскаржуваній постанові зазначено, що позивач не прибув для уточнення військово-облікових даних, тоді як із розписки до повістки вбачається, що його викликали для проходження медичного огляду. Така невідповідність свідчить про неповне та неналежне з`ясування відповідачем фактичних обставин справи під час прийняття постанови. Також суд враховує, що у постанові дії позивача кваліфіковано за ч. 3 ст. 210 КУпАП як порушення правил військового обліку, водночас наведені у постанові обставини фактично стосуються неприбуття за викликом під час мобілізації, відповідальність за що передбачена іншою нормою законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача. Проте відповідачем належних та достатніх доказів, які б підтверджували факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення та правомірність винесеної постанови, до суду не подано.
За таких обставин суд дійшов висновку, що постанова начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 №161/1 від 07.02.2025 року винесена без належного з`ясування всіх обставин справи, за відсутності належних доказів вини позивача та з порушенням вимог законодавства, у зв`язку з чим підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення — закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.ст. 241-250, 286 КАС України, суд
ухвалив:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення задовольнити.
Постанову про накладення адміністративного стягнення №161/1 від 07 лютого 2025 року на ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210 КУпАП скасувати.
Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладення адміністративного стягнення.
З урахуванням ч. 4 ст. 286 КАС України, рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду на протязі десяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.
Позивач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач:  ІНФОРМАЦІЯ_9 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 .
Третя особа: начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , адреса місця роботи: АДРЕСА_2 .

Суддя       С.В.Олійник