Справа № 477/1255/25 
Провадження № 2/477/602/26   

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2026 року       м. Миколаїв

Вітовський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого у справі – судді Полішко В.В., з секретарем – Хлибовою Г.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Вітовського районного суду Миколаївської області за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шевченківської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування за законом, 

В С Т А Н О В И В:

24 червня 2025 року представник позивача звернулася до суду з позовом, в якому просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини, тобто з 1984 року до дати смерті включно. Визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 . 
В обґрунтування заявлених вимог, представник позивача посилається на те, що позивач ОСОБА_1 у 1984 році зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 .
З 1984 року вона та чоловік проживали разом за адресою: АДРЕСА_2 . 
07 квітня 2024 року позивач та ОСОБА_2 розлучилися, водночас продовжили спільно проживати за вказаною адресою. 
В кінці 2024 року відносини між ними відновилися та вони знову стали проживати однією сім`єю, але без реєстрації шлюбу. Вели спільне господарство, мали спільний побут, проживали у відносинах, притаманних подружжю. 
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Після його смерті залишилася спадщина у вигляді частини квартири АДРЕСА_1 . Інша частина вказаної квартири належить позивачу на праві спільної часткової власності. 
Заповіту ОСОБА_2 не залишав, дітей від шлюбу сторони не мали. Спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилася. 
Оскільки позивачка проживала з померлим у фактичних шлюбних відносин у період з 1984 року по 2018 року, була зареєстрована із ним за однією адресою, тому є спадкоємицею четвертої черги. 
Водночас у встановлений законом строк вона не звернулася до нотаріуса з відповідною заявою, оскільки з помилково вважала, що після смерті ОСОБА_2 вона, як співвласник квартири та дружина автоматично приймає повне право власності на квартиру. 
Під час обстрілів Шевченковської територіальної громади будинок АДРЕСА_3 , в якому розташована квартира, зазнав руйнувань. Речі та документи були втрачені в результаті пошкодження квартири. 
Позивачка має намір отримати компенсацію за програмою «єВідновлення». Водночас, отримати компенсацію позбавлена можливості, оскільки частка після смерті спадкодавця не успадкована.
Нині захист її спадкових прав можливий лише шляхом встановлення факту спільного проживання разом зі спадкодавцем на час його смерті, а також визнання за нею права власності на спадкове майно в судовому порядку.

Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися. Від представника до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.
Відповідач – Шевченківська сільська рада Миколаївської області до суду свого представника не направила, відповідно до частини 7 статті 128 ЦПК України вважається такою, що повідомлена судом належним чином про час і місце розгляду справи. 

Справа розглядається в порядку загального позовного провадження про що постановлена відповідна ухвала 25 вересня 2025 року. 
18 грудня 2025 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 
Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 

Дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, суд встановив наступне.
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , про що Снігурівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області складений 29 січня 2018 року №39. 
Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді: 
частка квартири АДРЕСА_1 , який належить спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло від 17 листопада 2000 року. 
Інша частина вказаного майна належить позивачу ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 17 листопада 2000 року.
Право власності за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на відповідні частки за кожним зареєстровано в КП ММБТІ 25 грудня 2000 року. 
Позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , який було розірвано 07 квітня 2004 року, про що складено відповідний актовий запис № 51 відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції Миколаївської області, видано свідоцтво про розірвання шлюбу 21 березня 2006 року, серії НОМЕР_1 . 
На підставі рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 09 липня 2004 року про поділ майна подружжя квартира АДРЕСА_1 належна на праві часткової спільної власності ОСОБА_1 частка та ОСОБА_2 частка, залишено відповідно сторонам в цих частках. 
Крім цього, як на доказ спільного проживання зі спадкодавцем позивач посилається на акт, складений депутатом Шевченківської громади Гінжул С.І. та свідками ОСОБА_4 , ОСОБА_5 від 16 червня 2025 року, в якому підтвердили факт спільного проживання позивача однією сім`єю зі спадкодавцем, ведення ними спільного господарства. 
Крім цього, на підтвердження факту спільного проживання зі спадкодавця заявник посилається на письмові пояснення свідка ОСОБА_6 . Так, свідок в своїх письмових поясненнях підтвердив той факт, що позивач проживала разом з ОСОБА_2 після розірвання шлюбу однією сім`єю та вели спільне господарство. У 2017 році ОСОБА_2 захворів на тяжку хворобу, ОСОБА_1 доглядала його. Вказане підтверджує той факт, що позивач проживала разом зі спадкодавцем без реєстрації шлюбу на час відкриття спадщини. 

З огляду на Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру від 21 листопада 2025 року № 83346549 спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 не заводилася. 
Як зазначив позивач у позовній заяві спадкодавець заповіту не складав, дітей від шлюбу вони не мали. 
Тобто, спадкоємці першої-третьої черг відсутні, а ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем четвертої черги. Спадкоємці, які мають право на обов`язкову частку спадкового майна відсутні. 
Відповідно до частини 2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу) відповідно до частини 1 та 2 статті 1220 ЦК України.
Частиною 1 статті 1221 ЦК України встановлено місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. 
Відповідно до частини 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
З огляду на роз`яснення, викладені у пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за №7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкодавець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. 

Статтею 1218 Цивільного кодексу України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Статтею 1218 Цивільного кодексу України встановлено, що до складу спадщини ходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1262-1265. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. 
Статтею 1261 ЦК України встановлено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
За змістом статті 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Судом встановлено, що позивач не має іншої можливості захистити своє невизнане та оспорюване право, крім його захисту в судовому порядку.
Аналізуючи вищезазначені докази слід дійти висновку, що позивач зі спадкоємцем проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що відсутні спадкоємці попередніх черг та ті, що мають обов`язкову частку у спадковому майні, суд вважає необхідним на підставі статті 256 ЦПК України, задовольнити вимоги заявника в цій частині, оскільки факт її постійного проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, 29 січня 2018 року встановлено в судовому засіданні. 

Відповідно до пункту 4.15. Глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (далі – Порядок), видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. 
Згідно з пунктом 4.18 цього зазначеного Порядку - якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.
Відповідно до статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року N 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Як вбачається з матеріалів справи та пояснень позивача, технічна документація та інші правовстановлюючі документи були втрачені під час бойових дій, що відбувались на території селища, квартира зазнала руйнації.

За таких обставин, враховуючи, що відповідачем на час розгляду справи будь-яких заперечень щодо задоволення позову до суду не направлено, те що спадкоємці першої, другою та третьої черги, а також ті, що мають право на обов`язкову частину відсутні, та право позивача на спадщину гарантовано державою, однак оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку неможливе у зв`язку з обставинами, про які вказано вище, тому на підставі ст. ст. 1218, 1220,1223, 1233 ЦК України, суд визнає заявлений позов, таким що підлягає задоволенню.

Керуючись статями 258, 259, 263, 265, 319, 354-355 ЦПК України, 

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою:  АДРЕСА_2 , разом із спадкодавцем — ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_1 . 

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на частку квартири  АДРЕСА_1 , відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 17 листопада 2000 року. виданого Службою приватизації житлового фонду Миколаївський радіоцентр «Україна», зареєстроване в КП «ММБТІ» 25 грудня 2000 року, у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис про смерть № 39, зроблений Снігурівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області. 

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня оголошення рішення.
Водночас, відповідно до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. Тобто, через Вітовський районний суд Миколаївської області.

Повне найменування сторін:
позивач – ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ; 
відповідач – Шевченківська сільська рада Миколаївського району Миколаївської області, адреса: вул. Шевченка, 34, с. Шевченкове Миколаївського району Миколаївської області, ЄДРПОУ 04375286. 

Суддя В.В.Полішко