ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 686/29155/25
Провадження № 33/820/200/26

Суддя Хмельницького апеляційного суду Вітюк І.В., за участю секретаря Цугеля А.В., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 – адвоката Підлісного О.В., розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 грудня 2025 року,

в с т а н о в и л а:

Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 16 грудня 2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, військовослужбовця, 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень (сімнадцять тисяч гривень), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн. 60 коп. судового збору. 

За постановою суду,  ОСОБА_1 о 00 годин 55 хвилин 25 вересня 2025 року у м. Хмельницькому по вул. Подільській, 43, в порушення п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, керував транспортним засобом марки та моделі «Fiat Scudo», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Хмельницького міськрайонного суду від 16 грудня 2025 року. Вважає, що строк пропущений з поважних причин, оскільки копію оскаржуваної постанови він отримав лише 13 лютого 2026 року. 
Суд апеляційної інстанції, заслухавши захисника, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Згідно вимог ст.289 КУпАП в разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи в суді першої інстанції, однак в судове засідання, призначене на 16 грудня 2025 року, не з`явився, причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав, у зв`язку з чим суд обґрунтовано розглянув справу у його відсутність, але за участі його захисника – адвоката Підлісного О.В.

Захисник був присутній під час розгляду справи та оголошення судового рішення та отримав копію постанови від 16 грудня 2025 року, що підтверджується розпискою, яка наявна в матеріалах справи (а.с.39).
Апеляційна скарга, згідно штампу реєстрації вхідної кореспонденції, подана до Хмельницького міськрайонного суду лише 17 лютого 2026 року (а.с.42), тобто із значним пропуском строку, встановленим ст.294 КУпАП, понад два місяці.
Апеляційний суд погоджується із доводами автора апеляційної скарги про те, що відсутність сторони провадження під час розгляду справу є обставиною, яка може виправдати певну затримку із поданням апеляційної скарги, однак у межах конкретного провадження необхідно також встановити наскільки тривалою була така затримка, та чи була така тривалість виправданою з огляду на конкретні обставини цього провадження.
При цьому, своєчасне не отримання копії оскаржуваної постанови суду особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, належним чином повідомленою про час і місце судового розгляду справи, ще не свідчить про безумовні підстави для поновлення пропущеного строку, адже сторона у справі, у відповідності до рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», в розумні інтервали часу повинна вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.
Крім того, особа, яка бажає подати апеляційну скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Тому, при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд враховує: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.
Матеріали даного провадження свідчать про наявність у ОСОБА_1 об`єктивної можливості дізнатися про оскаржуване судове рішення вже після судового розгляду та у визначений ч.2 ст.294 КУпАП строк подати апеляційну скаргу на прийняте судове рішення, адже в судовому засіданні був присутній захисник, якому було відомо про прийняте рішення. 
Зокрема, заслуговує на увагу той факт, який не оскаржується і самим апелянтом, що він був обізнаний про судовий розгляд даного провадження, і фактично мав технічну можливість своєчасно отримувати інформацію про хід судового розгляду цього провадження, а також про ухвалення рішення за допомогою веб-сайтів «Судова влада України» та «Єдиний державний реєстр судових рішень», що, з урахуванням доступності цього ресурсу, не покладало на нього надмірного тягаря.
Строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин. Поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження є обставини, що об`єктивно перешкоджали особі, яка має право на оскарження постанови, вчасно подати апеляційну скаргу.
Тобто, матеріали справи, як і зміст апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, не містять даних, які підтверджують поважність причин пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Хмельницького міськрайонного суду від 16 грудня 2025 року, що унеможливлює апеляційний суд визнати вказані ОСОБА_1 обставини, як поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду. 
Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП у разі відмови у поновленні строку на апеляційне оскарження апеляційна скарга повертається особі, яка її подала.
Враховуючи, що апелянтом не надано обґрунтованих доказів щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, а наведені ним підстави для поновлення строку на оскарження є надуманими та необґрунтованими, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає поверненню апелянту у зв`язку з відсутністю підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 грудня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та повернути апеляційну скаргу апелянту разом з додатками до неї.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького
апеляційного суду І.В. Вітюк