Справа № 352/1500/25
Провадження № 1-кп/352/110/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2026 року	м. Івано-Франківськ	

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області у складі: 
головуючого         ОСОБА_1 , 
за участі:
секретаря судового засідання      ОСОБА_2  
прокурорів        ОСОБА_3 
ОСОБА_4  
потерпілого         ОСОБА_5 
обвинуваченого        ОСОБА_6 
захисника         ОСОБА_7 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 травня 2025 року за № 12025091250000124 

за обвинуваченням  ОСОБА_6 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Вовчинець Івано-Франківської області, зареєстрований в АДРЕСА_1 , студент магістратури факультету економічної кібернетики ІНФОРМАЦІЯ_2 , не одружений, осіб не утриманні не має, не судимий:

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 286-1 Кримінального кодексу України (далі- КК України)

ВСТАНОВИВ:

I. Історія провадження
27 червня 2025 року до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 286-1 Кримінального кодексу України, розгляд якого у підготовчому судовому засіданні призначено на 01 липня 2025 року.
Ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 01 липня 2025 року судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 186-1 Кримінального кодексу України призначено на 09 липня 2025 року.
09 липня 2025 року розгляд справи відкладено на 30 липня 2025 року за клопотанням Прокурора для надання часу для надання письмових доказів.
30 липня 2025 року розгляд справи відкладено на 23 вересня 2025 року за клопотанням Прокурора для виклику свідків.
23 вересня 2025 року розгляд справи відкладено на 30 вересня 2025 року в зв`язку із призупиненням діяльності суду через надходження повідомлення про замінування.
30 вересня 2025 року розгляд справи відкладено на 07 жовтня 2025 року в зв`язку із призупиненням діяльності суду через надходження повідомлення про замінування.
07 жовтня 2025 року розгляд справи відкладено на 17 листопада 2025 року за клопотанням Захисника в зв`язку із його зайнятістю в розгляді іншої справи.
17 листопада 2025 року допитано 3 свідків та розгляд справи відкладено на 24 листопада 2025 року за клопотанням Прокурора для виклику інших свідків.
24 листопада 2025 року завершено дослідження доказів сторони обвинувачення, досліджено письмові докази сторони захисту та розгляд справи відкладено на 03 грудня 2025 року для виклику свідків сторони захисту.
03 грудня 2025 року розгляд справи відкладено на 08 грудня 2025 в зв`язку із витребуванням копії оптичного диску за клопотанням сторони захисту.
08 грудня 2025 року розгляд справи відкладено на 13 січня 2026 року.
13 січня 2026 року розгляд справи відкладено на 27 січня 2026 року для виклику експерта за клопотанням сторін.
27 січня 2026 року завершено стадію з`ясування обставин та перевірки їх доказами та відкладено розгляд справи на 18 лютого 2026 для підготовки сторін до судових дебатів.
18 лютого 2026 року розгляд справи відкладено на 25 лютого 2026 року за клопотання Адвоката в зв`язку із хворобою Обвинуваченого.
25 лютого 2026 року розгляд справи відкладено на 23 березня 2026 року за клопотанням Адвоката в зв`язку із хворобою Обвинуваченого.
23 березня 2026 року проведено судові дебати та розгляд справи відкладено на 25 березня 2026 року для надання можливості Обвинуваченому підготуватись до останнього слова.

ІІ. Позиція сторін
Позиція сторони обвинувачення:
Прокурор вважає повністю доведеним обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 286-1 КК України за обставин, викладених в обвинувальному акту, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження та просить визнати ОСОБА_6 винуватим і призначити йому покарання у вигляді 3 років позбавлення волі із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 5 років.
Потерпілий в дебатах участі не брав. Під час допиту в судовому засіданні зазначив, що шкода йому відшкодована, просить призначити не суворе покарання. Претензій до обвинуваченого не має. В подальшому просив розглядати справу в його відсутності, про що надав відповідну письмову заяву.

Позиція сторони захисту:
Адвокат ОСОБА_7 (далі- Захисник), який представляє інтереси ОСОБА_6 на підставі ордеру, зазначив, що стороною захисту визнається обвинувачення щодо правил безпеки дорожнього руху, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження. Одночасно вважає непідтвердженим обвинувачення щодо вчинення цього правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
В зв`язку із викладеним, просить визнати обвинуваченого винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 286 КК України та призначити йому покарання із застосуванням статті 69 КК України у вигляді штрафу в розмірі 5000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Обвинувачений  ОСОБА_6 погоджується із думкою Адвоката. Зазначає, що він зробив висновки для себе та в подальшому не допустить такої поведінки. Він дійсно винний в ДТП, відшкодував потерпілому спричинену шкоду, а тому просить призначити покарання, про яке просить Адвокат.

ІІІ. Докази на підтвердження встановлених Судом обставин
ДОКАЗИ, надані стороною ОБВИНУВАЧЕННЯ 
ІІІ.1 Показання потерпілого та свідків 
ІІІ.1.1 Потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що він разом зі своїми знайомими їхав на день народження до Обвинуваченого. 
В селі Липівка у них в автомобілі пробило колесо. Поки вони монтували колесо, приїхав Обвинувачений допомогти. 
Обвинувачений візуально не був п`яним. 
Свідок сів до його автомобіля та вони поїхали далі на дачу. За кермом був Обвинувачений, а Потерпілий сидів на задньому сидінні. В машині не відчувався запах алкоголю.
Назустріч їхала інша автівка, Обвинувачений не справився із керуванням і відбулась ДТП, внаслідок чого Потерпілий отримав тілесні ушкодження. 
В той день в обід Потерпілий випив 0,5 пива.

ІІІ.1.2 Свідок  ОСОБА_8  зазначила, що вона проживає в селі Липівка. На початку травня 2025 року свідок була у себе в будинку і почула сильний стук. Вона вийшла на вулицю та побачила, що автомобіль сигналить біля домоволодіння її сестри. Вона підійшла і побачила, що йдуть два хлопця, в одного з яких була кров. Свідок завела дітей на подвір`я, викликала швидку і надавала допомогу хлопцеві. У хлопця кров текла із носа та обличчя. 
Свідок не бачила водія автомобіля.
Свідок бачила, що діти тверезі, адекватні, вони самі налякались
Далі на подвір`я приходили також інші діти.

ІІІ.1.3 Свідок  ОСОБА_9 зазначив, що він є знайомим ОСОБА_6 . Навесні 2025 року він із друзями поїхали в с. Липівка святкувати день народження Обвинуваченого на дачу до його батька. Вони приїхали близько 17 години вечора. Всього їх було 5 осіб. Вони почали готуватись, розкладати продукти, відпочивали. Із собою вони привезли десь 10-12 банок. Пиво пили Свідок та інші хлопці.
Ввечері біля 22.00 їм подзвонив їх знайомий ОСОБА_10 і сказав, що вони теж приїдуть. Далі ОСОБА_11 подзвонив ще раз і сказав, що пробили колесо Після цього Свідок разом із Обвинуваченим поїхали забрати ОСОБА_11 . Коли вони поїхали, на дачі пиво ще залишалось.
Коли повертались на дачу, Обвинувачений намагався розминутись із зустрічною автівкою, однак потрапили на узбіччя, автівка стала некерованою та врізалась в бетонний заїзд.. 
За кермом був Обвинувачений, Свідок був поруч, а Потерпілий на задньому сидінні.
Обвинувачений не вживав алкоголь. Свідок був постійно поруч із ним. Сам Свідок випив за вечір дві-три банки пива.
Після ДТП вони повернулись на дачу близько 4-5 години. Вони обговорили, що сталось та лягли спати. Свідок в цей момент випив ще одну банку. Обвинувачений алкоголь не вживав. 
Свідок зазначає, що Обвинувачений випив одну банку безалкогольного пива.
Зранку на дачу приїхала поліція та Свідок разом із Обвинуваченим поїхали в поліцію на освідчення.

ІІІ.1.4 свідок  ОСОБА_12 зазначив, що він відпочивав з друзями в центрі Івано-Франківська. Далі його другу подзвонив Обвинувачений та запросив до себе на дачу. По дорозі у них пробило колесо, після чого за ними приїхав Обвинувачений і забрав Свідка та Потерпілого на автомобілі.
Під час дороги сталась ДТП, під час якого Потерпілий отримав тілесні ушкодження. Вони із Потерпілим пішли на подвір`я та далі для Потерпілого викликали Швидку допомогу. Свідку не були спричинені тілесні ушкодження і тому пізніше він повернувся до Івано-Франківська.
Ознак сп`яніння у Обвинуваченого він не бачив. Обвинувачений був тверезим.
Свідок уточнив, що алкоголь вони із собою не везли. 

ІІІ.1.5 свідок ОСОБА_13 , зазначила, що вона проживає в селі Липівка. На початку травня 2025 року Свідок перебував у себе вдома та вночі почула сильний звук. Свідок вийшла і побачила, що автомобіль врізався у бетонний заїзд до домоволодіння.
Обвинувачений був на місці, сказав, щоб вона не переживала і він все відшкодує. 
Також були поруч інші хлопці.
Ознак неадекватності у Обвинуваченого Свідок не бачила.

ІІІ.1.6 свідок  ОСОБА_14 зазначив, що він працює на посаді поліцейського та обслуговує Тисменицький район. На початку травня 2025 року він отримав на планшет повідомлення про факт ДТП із потерпілими в селі Липівка. 
Він приїхав на місце разом зі своєю колегою, яка із транспортного засобу не виходила.
Всі події на місці записувались на бодікамеру Свідка.
На місці події було близько 20 людей. В цей момент працівники швидкої медичної допомоги надавали допомогу потерпілому, після чого забрали його в лікувальний заклад
Потерпілий сказав, що за кермом автомобіля була маловідома особа.
Потім поліцейський встановив, що Обвинувачений є власником автомобіля. Обвинувачений підтвердив, що є власником автомобіля, однак за кермом був не він, а малознайомий йому хлопець.
Ознак сп`яніння у Обвинуваченого Свідок не бачив, поведінка адекватна. 
Огляд на приладі драгер не проводив, оскільки Обвинувачений сказав, що не був за кермом, а огляд може проводитись тільки щодо водіїв.
Свідкові відомі ознаки алкогольного сп`яніння згідно із Інструкцією, таких ознак він у Обвинуваченого не бачив.
Свідок перебував на місці події близько 4-5 годин, після чого поїхав додому.

ІІІ.2 Письмові докази:
щодо дотримання вимог процесуального законодавства
ІІІ.2.1 витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, згідно із яким 04 травня 2025 року розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12025091250000124 за ознаками частини другої статті 286-1 КК України
ІІІ.2.2 протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, складений 04 травня 2025 року, згідно із яким ОСОБА_6 затриманий 04 травня 2025 року о 10 годині 50 хвилин

щодо обставин, які потребують доказуванню у кримінальному провадженні
ІІІ.2.3 рапорт помічника чергового від 04 травня 2025 року про надходження зі служби 102 повідомлення про ДТП із потерпілими в с. Липівка Тисменицького району
ІІІ.2.4 протокол огляду місця події від 04 травня 2025 року із додатками – схемою та фототаблицями, згідно із яким оглянуто ділянку автомобільної дороги по вулиці Шевченка в селі Липівка, на якій знаходиться автомобіль марки «Toyota» моделі «Land Cruiser Prado», реєстраційний номер НОМЕР_2 . В ході огляду місця події вилучено зазначений автомобіль, а також два сліди пальців рук, шість змивів на марлевому відрізку, подушка безпеки із робочого місця водія та матерчаста подушка із сидіння водія
ІІІ.2.5 свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Toyota» «Land Cruiser Prado», реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_6 
ІІІ.2.6 висновок лікаря (фельдшера) КНП « ІНФОРМАЦІЯ_3 » від 04 травня 2025 року, згідно із яким ОСОБА_6 04 травня 2025 року о 10 годині 40 хвилин перебуває в стані алкогольного сп`яніння
ІІІ.2.7 результат токсикологічного дослідження від 07 травня 2025 року, згідно із яким в біологічному матеріалі – крові, відібраному у ОСОБА_6 04 травня 2025 року о 11 годині 10 хвилин виявлено етанол концентрації 0,28 % 
ІІІ.2.8 висновок експерта № СЕ-19/109-25/71-ІТ від 13 травня 2025 року, згідно із яким на момент експертного огляду та дослідження рульове керування автомобіля Toyota Land Cruiser Prado, реєстраційний номер НОМЕР_2 знаходились у стані відмови. Робоча гальмівна система автомобіля – знаходилась у працездатному стані. 
До стану відмови рульового керування автомобіля призвели деформація передньої частини рами разом із важелями підвіски передніх коліс.
Несправності рульового керування автомобіля виникли в процесі розвитку дорожньо-транспортної пригоди, а тому водій не мав можливості виявити їх під час експлуатації транспортного засобу до ДТП.
ІІІ.2.9 висновок експерта № 216 від 16 червня 2025 року, згідно із яким у наданих медичних документах на ім`я ОСОБА_15 вказані тілесні ушкодження: 
- відкрита черепно-мозково-лицева травма з переломами кісток основи, склепіння та лицевого черепа (кісток носа, передніх стінок верхньощелепних пазух із переходом на нижні стінки орбіт, решітчастої кістки, передніх та задніх стінок лобної пазухи), пневмоцефалією, крововиливами в решітчастий лабіринт, верхньощелепні та лобну пазухи, підшкірної гематомою в лобній ділянці, синцями в ділянці обох очей, яка відноситься до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, що є небезпечними для життя в момент спричинення;
- закритий багатовідламковий гвинтоподібний перелом діафізу правої плечової кістки в нижній третині, зі зміщенням відламків, закритий компресійний перелом тіла 1-го поперекового хребця, які відносяться до тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОГО ступеня тяжкості, що викликали тривалий розлад здоров?я і не є небезпечними для життя в момент спричинення;
- рана в ділянці спинки носа, яка відноситься до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що викликали короткочасний розлад здоров`я.

ДОКАЗИ, надані стороною ЗАХИСТУ:
ІІІ.3 Показання Обвинуваченого, який пояснив, що 03 травня 2025 року у нього був день народження та він запросив своїх друзів, із якими поїхав в село Липівку на дачу. 
Пообіді вони приїхали на дачу та почали готуватись до святкування. Ввечері йому подзвонив ОСОБА_10 і привітав із днем народження. Обвинувачений запросив їх до себе на святкування. Вони погодились, через деякий час ОСОБА_11 подзвонив і сказав, що пробив колесо та попросив допомогти. Обвинувачений поїхав до них, допоміг відремонтувати і почали повертатись додому. За кермом був Обвинувачений. На повороті назустріч їхала автівка, яка засліпила його, він не впорався із керування та допустив ДТП. Він злякався. Вийшов з автівки, в цей момент вийшли власники домоволодіння, яким він сказав, що відшкодує всі збитки. Потерпілий вийшов з автомобіля на іншу сторону, тому Обвинувачений його не бачив. Потім він побачив Потерпілого тільки коли швидка допомога була.
Коли приїхала поліція, він казав, що є власником автомобіля, однак був в шоці і тому не підтверджував, що він керував автомобілем.
Через деякий час він повернувся на дачу, а зранку його розбудила поліція, яка забрала у відділок та там він давав показання. Далі його відвезли в лікарню, де у нього взяли аналізи, а потім його затримали. В лікарні складено висновок, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння. На висновку міститься його підпис, він із цим висновком був ознайомлений. 
Він займається спортом, алкогольні напої майже не вживає. Інколи може випити пива. 
Коли їхали на дачу, то взяли кілька пляшок пива, в тому числі безалкогольного. Обвинувачений не пам`ятає, але міг випити безалкогольне пиво.
Він визнає, що допустив ДТП через необережність та спричинив шкоду потерпілому, однак не визнає стану перебування в стані сп`яніння.
Шкодує про вчинене.

ІІІ.4. показання свідків
ІІІ.4.1. свідок ОСОБА_16 зазначив, що він є знайомим із Обвинуваченим .
Свідок був разом зі своїми знайомими, в тому числі Потерпілим в Івано-Франківську на Промприладі. Далі ОСОБА_10 запропонував поїхати на день народження до Обвинуваченого. Близько 10 години вечора вони поїхали на день народження в Липівку. По дорозі пробили колесо та стали його міняти. Коли вони завершували міняти колесо, до приїхав Обвинувачений на іншому автомобілі і частина людей сіла до нього в автомобіль. Свідок залишався в іншому автомобілі і поїхали трохи пізніше. Далі він побачив, що сталась ДТП, а ОСОБА_17 отримав тілесні пошкодження.
Свідок спілкувався із Обвинуваченим. На його погляд Обвинувачений не перебував в стані сп`яніння.
Свідок в той день не вживав алкоголь. Інші його знайомі також не вживали алкоголь.

ІІІ.4.2. свідок ОСОБА_18 зазначив, що він є знайомими із Обвинуваченим.
Наприкінці весни 2025 року Свідок був в місті Івано-Франківськ разом зі своїми знайомими, в тому числі ОСОБА_19 . Пізніше на запрошення Обвинуваченого їхали до нього в село Липівка. Про те, що у Обвинуваченого день народження, Свідок не знав. По дорозі у них пробилось колесо, вони почали ремонтувати і далі Обвинувачений приїхав на іншому автомобілі їх забрати та під час повернення додому сталась аварія. Свідок їхав в іншій машині і не бачив, які відбулась аварія. Свідком ДТП він не був. 
Свідок спілкувався в той день із Обвинуваченим близько 15 хвилин. На його погляд Обвинувачений не перебував в стані сп`яніння, оскільки не було запаху алкоголю та інших ознак.
Свідок в той день не вживав алкоголь. В загальному не часто вживає, хіба що на свята.

ІІІ.4. Письмові докази
ІІІ.4.1 висновок експерта № 647 від 12 травня 2025 року, згідно із резолютивною частиною якого при судово-токсикологічному дослідженні крові ОСОБА_6 в крові не виявлено метилового, етилового, пропілового, бутилового, амілового спиртів та їх ізомерів.
Згідно із дослідницькою частиною висновку об`єктом дослідження був зразок крові ОСОБА_6 , на етикетці якого зазначено, що зразок крові, наданий на дослідження, підготовлений 04 травня 2025 року о 11 годині 10 хвилин.
Кількість етанолу в досліджуваній крові становить 0,17 %. 
ІІІ.4.2 В судовому засіданні експерт ОСОБА_20 роз`яснив висновок.
Експерт пояснив, що він має досвід на посаді експерта з 2015 року.
Ним проводилась експертиза крові ОСОБА_6 .
Відбір крові живих осіб не проводиться в СМЕ, а здійснюється дослідження крові, яка доставляється слідчим.
Слідчий особисто доставив зразок крові, яка була поміщена на зберігання.
Експерт не був присутній при заборі, транспортуванні і тому не може нічого пояснити щодо стану крові і дотримання процедури під час забору та транспортування.
Умови транспортування, процедура забору, кількість днів зберігання до моменту експертизи може впливати на зниження кількості алкоголю в крові.
Чим довше до проведення експертизи зберігається кров, тим більше це може вплинути на результат дослідження.
Експерт допускає можливість різниці між результатом його дослідження та дослідженням крові, проведеним в лікарні. Різниця в результатах залежить від багатьох факторів, а тому експерт допускає можливість зменшення концентрації рівня алкоголя в крові за цей період часу. 
Він не володіє формулами, які б могли точно стверджувати, на який відсоток може зменшитись рівень алкоголя в крові за цей проміжок часу. Експерт не може сказати, в якому розмірі може зменшитись за один день концентрація крові. Так само концентрація алкоголю за один день могла і не зменшитись. 
В дослідній частині висновку зазначено, що в крові ОСОБА_6 за результатами дослідження виявлено 0,17 проміле. Згідно із дослідженням алкоголь в крові ОСОБА_6 .
Згідно шкали, якою користується експерт, якщо концентрація алкоголю в крові становить менше 0,2 проміле, то має бути висновок про відсутність алкоголю в крові., а тому в резолютивній частині експерт здійснив висновок про відсутність алкоголю.
Шкала саме 0,2 проміле передбачена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції
Кров після проведення експертизи зберігається 90 днів. Кров ОСОБА_6 досліджувалась 08 травня 2025 року, а тому наразі кров вже знищена і повторно провести її дослідження неможливо.
Експерт не може повідомити, чи міг такий рівень концентрацї алкоголю утворитись внаслідок вживання безалкогольного пива або внаслідок утворення алкоголю самим організмом. 

ІІІ.4.3. постанова про призначення судової токсикологічної експертизи крові ОСОБА_6 від 07 травня 2025 року, 
ІІІ.4.4 клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, а саме зразків крові ОСОБА_6 які знаходяться в КНП « ІНФОРМАЦІЯ_4 »
ІІІ.4.5. ухвала слідчого судді від 07 травня 2025 року у справі № 352/1027/25 про надання тимчасового доступу до зразків крові ОСОБА_6 
ІІІ.4.6. протокол тимчасового доступу від 07 травня 2025 року до зразку крові ОСОБА_6 
ІІІ.4.7 супровідні листи про скерування постанови про призначення експертизи, зразку крові ОСОБА_6 та висновку експерта
ІІІ.4.8 оптичний диск із відеозаписами з реєстраторів працівників відділення поліції № 1 ( м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області за 04травня 2025 року.
Запис починається з моменту появи поліцейського - свідка ОСОБА_21 - на місці ДТП. В подальшому на відеозаписі зафіксовано спілкування поліцейського зі свідками та Потерпілим.
На 28.28 запису до поліцейського наближається Обвинувачений, який пояснює, що за кермом був водій. Хто саме – сказати не може. 
На 30.05 запису поліцейський здійснює телефонний дзвінок, під час якого каже, що прийшов власник автомобіля та він тверезий.
На наступному записі зафіксована процедура отримання поліцейським пояснень від присутніх осіб.

ІІІ.5 Докази, від надання яких відмовились сторони
Прокурор під час судового розгляду відмовився від допиту в якості свідка ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , які, згідно із реєстром матеріалів досудового розслідування, допитувались під час досудового розслідування. 
Захисник та Обвинувачений зазначили, що вони також не наполягають на допиті цього свідка.

ІV. Оцінка доказів щодо належності, допустимості та достовірності
Відповідно до статті 94 Кримінального процесуального кодексу України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Відповідно до статті 85 Кримінального процесуального кодексу України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Сторона захисту вважає неналежним доказом висновок лікаря та результат дослідження ( пункти ІІІ.2.6, ІІІ.2.7 цього Вироку), оскільки його складено на виконання вимог Інструкції, а не в межах здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні, а особа, що його складала, не повідомлялась про кримінальну відповідальність..
Суд вважає, що факт перебування особи в стані сп`яніння може підтверджуватись не виключним переліком доказів, зокрема висновком експерта, попередженого про кримінальну відповідальність, але й будь-якими іншими доказами, зокрема показаннями свідків та письмовими документами. 
В зв`язку із викладеним, Суд відхиляє доводи Адвоката про неналежність доказів, а оцінку їм необхідно надати в сукупності з іншими доказами у справі . 
Таким чином, в ході судового розгляду справи Судом не встановлено фактів істотного порушення прав і свобод людини, в зв`язку із чим Суд визнає всі надані йому докази належними, допустимими та достовірними, в зв`язку із чим оцінює сукупність цих доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

V. Оцінка доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку 
ОСОБА_6 пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 186-1 КК України за ознаками порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

щодо порушення правил безпеки дорожнього руху
Суд вважає, що стороною обвинувачення доведено поза розумним сумнівом порушення Обвинуваченим під час керування транспортним засобом правил безпеки дорожнього руху.
Цей факт визнається стороною захисту, а також підтверджуються:
-Поясненнями Обвинуваченого в судовому засіданні, який підтвердив факт керування ним автомобілем за обставин, викладених в обвинувальному акті, та порушення ним правил дорожнього руху;
-поясненнями Потерпілого, який пояснив, що він був пасажиром в автомобілі під керуванням Обвинуваченого ( пункт ІІІ.1.1 цього Вироку)
-поясненнями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , які підтвердили, що Обвинувачений керував автомобілем та допустив зіткнення із бетонним в`їздом до домоволодіння ( пункти ІІІ.1.3, ІІІ.1.4 цього Вироку)

щодо спричинення тяжкого тілесного ушкодження
Суд вважає, що стороною обвинувачення доведено поза розумним сумнівом спричинення потерпілому ОСОБА_5 тяжких тілесних ушкоджень внаслідок порушення обвинуваченим правил безпеки дорожнього руху.
Факт спричинення тілесних ушкоджень визнається стороною захисту та підтверджується показаннями Обвинуваченого, Потерпілого, свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_24 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 (пункти ІІІ.1.1- ІІІ.1.6 цього Вироку), а також висновком експерта ( пункт ІІІ.2.9 цього Вироку)
Ступінь тяжкості спричинених тілесних ушкоджень підтверджується висновком експерта ( пункт ІІІ.2.9 цього Вироку) 
Таким чином, за результатами оцінки кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності зібраних доказів – з точки зору достатності та взаємозв`язку для ухвалення вироку, Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, прийшов до висновку щодо доведеності поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_6 усіх ознак складу злочину, передбаченого частиною другою статті 286 КК України та його винуватості у вчиненні цього злочину за ознаками:
-порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження. 

VІ.  Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним 
03 травня 2025 року, приблизно о 23 годині 55 хвилин, ОСОБА_6 керував технічно справним автомобілем марки Toyota Land Cruiser Prado, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в салоні якого, серед інших, перебував ОСОБА_5 та рухався ділянкою дороги в селі Липівка Івано-Франківського району Івано-Франківської області по вулиці Шевченка у напрямку центра села.
Під час руху неподалік житлового господарства АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 , не маючи перешкод технічного характеру, не врахував дорожню обстановку у вигляді закруглення дороги вправо, темної пори доби, не обрав безпечної швидкості руху керованого ним автомобіля, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не впорався із керуванням, втратив курсову стійкість транспортного засобу, що призвело до зміни його напрямку руху, заносу, некерованості, у результаті чого виїхав за межі проїжджої частини дороги та з`їхав в кювет, де допустив наїзд на бетонний заїзд до житлового господарства.
Своїми вищевказаними діями ОСОБА_6 допустив порушення Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, а саме:
-пункту 1.5, згідно із якими дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;
-пункту 2.3.б, згідно із яким водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; 
-пункту 12.1, згідно із яким під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. 
В результаті порушенням водієм ОСОБА_6 Правил дорожнього руху сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якого пасажир ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження, а саме:
-  відкрита черепно-мозково-лицева травма з переломами кісток основи, склепіння та лицевого черепа (кісток носа, передніх стінок верхньощелепних пазух із переходом на нижні стінки орбіт, решітчастої кістки, передніх та задніх стінок лобної пазухи), пневмоцефалією, крововиливами в решітчастий лабіринт, верхньощелепні та лобну пазухи, підшкірної гематомою в лобній ділянці, синцями в ділянці обох очей, яка відноситься до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, що є небезпечними для життя в момент спричинення;
- закритий багатовідламковий гвинтоподібний перелом діафізу правої плечової кістки в нижній третині, зі зміщенням відламків, закритий компресійний перелом тіла 1-го поперекового хребця, які відносяться до тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОГО ступеня тяжкості, що викликали тривалий розлад здоров?я і не є небезпечними для життя в момент спричинення;
Таким чином, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною другою статті 286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження. 

VII. Мотиви зміни обвинувачення, підстави визнання частини обвинувачення необґрунтованою.
Згідно із обвинувальним актом, ОСОБА_6 обвинувачувався у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження. 
На підтвердження перебування ОСОБА_6 в стані алкогольного сп`яніння під час порушення правил безпеки дорожнього руху, стороною обвинувачення надано письмові докази, а саме висновок лікаря, згідно із яким ОСОБА_6 04 травня 2025 року о 10 годині 40 хвилин перебуває в стані алкогольного сп`яніння та результат токсикологічного дослідження від 07 травня 2025 року, згідно із яким в біологічному матеріалі – крові, відібраному у ОСОБА_6 04 травня 2025 року о 11 годині 10 хвилин виявлено етанол концентрації 0,28 % ( пункти ІІІ.2.6, ІІІ.2.7 цього Вироку).
Стороною захисту не визнається факт перебування в стані алкогольного сп`яніння та, серед іншого, на підтвердження цього надані:
-відеозапис з бодікамери поліцейського, на якому зафіксовано спілкування із Обвинуваченим в короткий час після ДТП та на якому поліцейський зазначає, що Обвинувачений тверезий;
-висновок експерта, згідно із яким при судово-токсикологічному дослідженні крові ОСОБА_6 в крові не виявлено метилового, етилового, пропілового, бутилового, амілового спиртів та їх ізомерів ( пункт ІІІ.4.1 цього Вироку).
Окрім того, в судовому засіданні експерт ОСОБА_20 роз`яснив свій висновок ( пункт ІІІ.4.2 цього Вироку).
Інші надані сторонами письмові докази не містять інформації щодо наявності або відсутності у Обвинуваченого стану алкогольного сп`яніння. 
Допитані в судовому засіданні Потерпілий, свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 пояснили, що у Обвинуваченого не було ознак алкогольного сп`яніння та він був тверезим ( пункти ІІІ.1.1., ІІІ.13-ІІІ.16, ІІІ.4.1, ІІІ.4.2 цього Вироку)
Інші свідки не надавали показань щодо стану Обвинуваченого 
Відповідно до статті 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до статті 17 Кримінального процесуального кодексу України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Таким чином, обвинувальний вирок може бути ухвалено за умови доведення стороною обвинувачення належними і допустимими доказами поза розумним сумнівом факту вчинення обвинуваченою кримінального правопорушення. При цьому обвинувачення не може грунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Суд вважає, що стороною обвинувачення не доведено факт перебування Обвинуваченого в стані алкогольного сп`яніння саме в момент керування транспортним засобом о 23 годині 55 хвилин 03 травня 2025 року. 
Так, жодна з осіб, яка спілкувалась із ним як до моменту керування, так і одразу після нього, не стверджувала, що Обвинувачений перебуває в стані алкогольного сп`яніння чи має ознаки такого. 
Свідок ОСОБА_14 , який є поліцейським та до повноважень якого відноситься, серед іншого, здійснення огляду водія на стан сп`яніння, безпосередньо після події ДТП, зазначав про те, що Обвинувачений є тверезим (що зафіксовано на відеозаписі його бодікамери). В судовому засіданні ОСОБА_14 також підтвердив, що на його думку, Обвинувачений був тверезим.
Суд вважає, що висновок лікаря, результат токсикологічного дослідження та висновок експерта підтверджують факт алкогольного сп`яніння Обвинуваченого 04 травня 2025 року о 10 годині 40 хвилин (час огляду Обвинуваченого в медичному закладі). 
При цьому Суд вважає висновок експерта належним та допустимим доказом перебування Обвинуваченого в стані алкогольного сп`яніння, оскільки в дослідній частині висновку зазначено, що в крові Обвинуваченого виявлено етанол в кількості 0,17 проміле. В судовому засіданні Експерт роз`яснив, що дійсно така концентрація алкоголю виявлена в крові, однак ним зроблено висновок про відсутність алкоголю, оскільки Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначена шкала 0,2 для установлення стану алкогольного сп`яніння.
Суд звертає увагу, що це роз`яснення Експертом висновку не спростовує факту наявності в крові Обвинуваченого 0,17 проміле. 
При цьому, відповідно до пункту 5 розділу І. Загальні положення зазначеної Інструкції, вона не поширюється на проведення судово-медичної та судово-психіатричної експертиз.
Однак ОСОБА_6 обвинувачується у перебуванні в стані алкогольного сп`яніння не о 10 годині 40 хвилин 04 травня 2025 року ( чи короткий проміжок часу до цього), а о 23 годині 55 хвилин 03 травня 2025 року.
Як встановлено в ході розгляду справи, після надання пояснень на місці події, Обвинувачений не був затриманий на місці події, а повернувся до місця свого перебування і почав перебувати під контролем поліції вже зранку 04 травня 2025 року, коли був доставлений для проходження огляду та в подальшому затриманий.
За таких обставин, враховуючи:
-показання очевидців, які стверджують про відсутність у обвинуваченого стану сп`яніння на момент керування транспортним засобом та одразу після цього;
-відсутність результатів огляду Обвинуваченого на стан алкогольного сп`яніння на місці події одразу після ДТП;
-вільну можливість Обвинуваченого вживати після залишення місця ДТП до початку перебування під контролем поліції як алкогольні, так і безалкогольні напої, які виробляють в організмі етанол (зокрема безалкогольне пиво) 
-проведення відповідного огляду та відбору біоматеріалу тільки 04 травня 2025 року о 10 годині 40 хвилин та 11 годині 10 хвилин відповідно (тобто більш ніж через 10 годин після факту керування автомобілем)
Суд вважає, що Прокурором не доведено поза розумним сумнівом факт перебування Обвинуваченим в стані алкогольного сп`яніння саме в момент керування транспортним засобом, а надані Прокурором доказом не спростовують можливість появи алкоголю в крові Обвинуваченого після керування транспортним засобом та до моменту проведення огляду, в тому числі внаслідок вживання будь-яких алкогольних чи безалкогольних напоїв, які виробляють в організмі етанол.
В зв`язку із викладеним, в цій частині Суд визнає обвинувачення необгрунтованим.

VIII.Мотиви призначення покарання
Суду надані наступні документи, що характеризують особу та впливають на вирішення питань щодо призначення покарання
-інформація медичного директора КНП « ІНФОРМАЦІЯ_5 », згідно із якою Обвинувачений до цього закладу не звертався і допомогу не отримував;
-інформація про відсутність судимостей у Обвинуваченого;
-характеристика директора спортивного клубу « ІНФОРМАЦІЯ_6 », згідно із якою Обвинувачений користується повагою та високим авторитетом, має врівноважений характер, є зразком для підростаючого покоління, активно приймає участь у проведенні спортивно-масових заходах клубу;
-характеристика декана економічного факультету ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно із якою Обвинувачений зарекомендував себе як відповідальний, ініціативний та цілеспрямований студент, демонструє лідерські якості та здатність до самостійного прийняття рішень;
-згідно із досудовою доповіддю орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_6 можливе без позбавлення або обмеження волі та не становить високої небезпеки для суспільства.
Відповідно до частини другої статті 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
У відповідності до частини першої статті 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
При призначення покарання Суд враховує ступінь тяжкості вчинених правопорушень, які згідно зі статтею 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, оскільки є студентом, позитивно характеризується як за місцем навчання, так і за місцем зайняття спортом.
Обставинами, що пом`якшують покарання, Суд визнає добровільне відшкодування завданого збитку, що підтверджується показаннями Потерпілого, а також визнається сторонами обвинувачення та захисту, а також щире каяття.
На наявність щирого каяття, на думку Суду, вказує послідовна поведінка Обвинуваченого щодо визнання фактичних обставин, визнаних Судом доведеними, під час досудового та судового розгляду, відшкодування ним шкоди потерпілому а також його пояснення в судовому засіданні. 
Обставини, що обтяжують відповідальність, в обвинувальному акті не зазначені, а також сторони не посилались на такі обставини в дебатах.
Відповідно до частини другої статті 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. 
При обранні конкретного виду покарання Суд враховує, що санкцією частини другої статті 286 КК України передбачений безальтернативний вид покарання у вигляді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами або без такого.
Адвокат просив застосувати положення статті 69 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу.
Відповідно до статті 69 КК України суд може перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного.
Суд погоджується із тим, що Обвинувачений характеризується позитивно, а також наявні такі обставини, що пом`якшують покарання, як щире каяття та відшкодування заподіяної шкоди.
В той же час, стаття 69 КК України обов`язковою умовою для застосування статті 69 КК України є істотне зниження ступіню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.
Суд вважає, що в даному випадку, з урахуванням конкретних обставин кримінального правопорушення, відсутні підстави для висновку про істотне зниження ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а наведені стороною захисту стосуються особи Обвинуваченого, а не зниження ступеню тяжкості вчиненого злочину.
В зв`язку із викладеним, Суд вважає відсутніми підстави для застосування статті 69 КК України та призначення іншого, більш м`якого виду покарання, в зв`язку із чим покарання має бути призначено у вигляді позбавлення волі в межах санкції частини другої статті 286 КК України, згідно із якою позбавлення волі може бути призначено на строк від 3 до 8 років.
Суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, є студентом, позитивно характеризується, щире каяття, добровільне відшкодування ним завданого збитку, що визнано Судом як обставина, що пом`якшують покарання, і відсутність обставин, що обтяжують покарання.
На підставі викладеного, Суд вважає, що достатнім та необхідним для досягнення мети передбаченої статтями 50,65 КК України, буде призначення покарання в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією статті, а саме 3 роки позбавлення волі.
Враховуючи наслідки вчиненого кримінального правопорушення, а саме тяжке тілесне ушкодження потерпілого, Суд вважає, що в даному випадку стосовно Обвинуваченого також має бути застосовано додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.
При цьому Суд бере до уваги, що Обвинувачений є студентом, не працевлаштований та, відповідно, такий вид покарання не вплине негативно на його можливість забезпечувати собі достойний рівень проживання шляхом використання автомобіля для заробітку.
Відповідно до частини першої статті 55 Кримінального кодексу України позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю може бути призначене як основне покарання на строк від двох до п`яти років або як додаткове покарання на строк від одного до трьох років.
Суд враховує:
-з одного боку характер вчиненого правопорушення, зокрема порушення вимог законодавства щодо обрання безпечної швидкості руху;
-з іншого боку особу Обвинуваченого, відомості щодо притягнення якого до адміністративної чи кримінальної відповідальності на сайті Судова влада України відсутні та суду не надані;
та вважає, що відсутні підстави для призначення додаткового покарання як на мінімальний , так і максимальний строк.
За таких обставин, Суд вважає, що додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами має бути призначено на 2 роки.

щодо звільнення від відбування покарання з випробуванням
Відповідно до статті 75 КК України якщо суд, при призначенні покарання у виді позбавлення волі, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Суд враховує тяжкість кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких відповідно до статті 12 КК України. В той же час Суд враховує особу обвинуваченого, який визнав вину в повному обсязі, одиничність епізоду кримінального правопорушення, поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, а саме вжиття ними заходів щодо відшкодування заподіяної шкоди та відсутність інформації щодо вчинення ним будь-яких інших правопорушень. Також Суд бере до уваги висновки досудової доповіді органу пробації, згідно із якими виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк та не становить високої небезпеки для суспільства.
В зв`язку із викладеним, Суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, в зв`язку із чим він має бути звільнений від відбування покарання з випробуванням.
Суд не погоджується із доводами сторони обвинувачення щодо призначення реального покарання, оскільки вирішення питання щодо застосування статті 75 КК України не відноситься до покарання, а вирішує, чим може особа виправитись без реального відбуття покарання.
Поведінка обвинуваченого після вчинення правопорушення, відшкодування потерпілому заподіяної шкоди, подальша послідовна поведінка щодо визнання вини, відсутність відомостей щодо вчинення ним будь-яких інших правопорушень після події 03 травня 2025 року, дотримання обов`язків перед органом досудового розслідування та суду свідчать про дійсне щире каяття ОСОБА_6 у вчиненому та можливість його виправлення без відбування покарання.
Хоча само по собі відшкодування шкоди потерпілим не може свідчити про щире каяття, однак в сукупності із вищевказаними фактами, на думку Суду, вказує також на послідовність щирого каяття ОСОБА_6 та можливість його виправлення без відбування покарання.
Відповідно до частини четвертої статті 75 КК України іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.
Суду не надано доказів притягнення Обвинуваченого до будь-якого виду відповідальності як до, так і після події 03 травня 2025 року. Окрім того, Обвинувачений позитивно характеризується як за місцем навчання, так і місцем зайняття спортом.
За таких обставин Суд вважає, що іспитовий строк може бути призначено в мінімальному розмірі, в зв`язку із чим достатнім вважає призначення іспитового строку на 1 рік.
Відповідно до статті 76 КК України Суд вважає необхідним покласти на обвинуваченого безальтернативні обов`язки у відповідності до частини першої статті 76 КК України. 

IХ. Щодо речових доказів 
В ході досудового розслідування стороною обвинувачення долучено в якості речових доказів:
-два сліди пальців рук, шість змивів на марлевому відрізку, подушка безпеки із робочого місця водія та матерчаста подушка із сидіння водія автомобіля Toyota Land Cruiser Prado, реєстраційний номер НОМЕР_2 , які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів ІНФОРМАЦІЯ_7 ;
-автомобіль марки Toyota Land Cruiser Prado, реєстраційний номер НОМЕР_2 , шасі (номер кузова) НОМЕР_3 , із слідами механічних пошкоджень, який зберігається на майданчику для тимчасово затриманих транспортних засобів за адресою: АДРЕСА_3 ;
-свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на даний автомобіль серії НОМЕР_4 видане 04.07.2024, власником якого є ОСОБА_6 , яке зберігається в матеріалах кримінального провадження;

Відповідно до частини дев`ятої статті 100 Кримінального процесуального кодексу України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. При цьому:
-  майно, яке використане як знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю);
- майно, що були предметом кримінального правопорушення конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю);
- документи, що є речовими доказами, залишаються в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Враховуючи, що кримінальне правопорушення, вчинене Обвинуваченим, характеризується такою юридичною ознакою, як необережна форма вини, відповідно автомобіль та свідоцтво про реєстрацію підлягають поверненню їх власнику  ОСОБА_6 .
Два сліди пальців рук, шість змивів на марлевому відрізку, подушка безпеки із робочого місця водія та матерчаста подушка із сидіння водія підлягають знищенню.

Х. Щодо арешту майна
Ухвалою суду від 07 травня 2025 року у справі № 352/1027/25 накладено арешт, який полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавленні права на користування, розпорядження та відчуження майна, а саме:
-автомобілю марки Toyota Land Cruiser Prado, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , шасі (номер кузова) НОМЕР_3 , із слідами механічних пошкоджень;
-свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на даний автомобіль серії НОМЕР_4 видане 04.07.2024, власником якого є ОСОБА_6 
Відповідно до частини четвертої статті 174 Кримінального процесуального кодексу України Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
У вказаному кримінальному провадженні цивільний позов не заявлявся, судом не призначено покарання у вигляді конфіскації, а вказане майно не підлягає спеціальній конфіскації.
В зв`язку із викладеним, арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді, підлягає скасуванню. 

ХІ. Щодо запобіжного заходу 
04 травня 2025 року о 10 годині 50 хвилин Обвинуваченого затримано як особу, підозрювану у вчиненні злочину. 
Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 05 травня 2025 року у справі № 352/1027/25 стосовно Обвинуваченого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із можливістю внесення застави в розмірі 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 30280 гривень.
05 травня 2025 року ОСОБА_25 внесені кошти в сумі 30280 гривень на виконання застосованого запобіжного заходу.
Таким чином, на цей час стосовно Обвинуваченого застосований запобіжний захід у вигляді застави.
Відповідно до частини одинадцятої статті 182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається обвинуваченому після припинення дії цього запобіжного заходу.
Заставодавець ОСОБА_25 21 січня 2026 року надав заяву, згідно із якою просить не повертати йому заставу в розмірі 30280 гривень, яку він вніс за ОСОБА_6 , а перерахувати на потреби Збройних Сил України. Справжність підпису та особа ОСОБА_25 перевірені і встановлені приватним нотаріусом, про що міститься відповідний запис нотаріуса.
В зв`язку із викладеним, до набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді застави підлягає залишенню без змін, а після набрання вироком законної сили застава підлягає перерахуванню на потреби Збройних Сил України.

ХІ. Щодо процесуальних витрат 
Під час проведення досудового розслідування проведено експертизи, витрати на проведення якої складають 3565,60 гривень.
У відповідності до частини першої статті 122 Кримінального процесуального кодексу України витрати, пов`язані із залученням експертів, несе сторона кримінального провадження, яка залучила експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно частини другої статті 124 Кримінального процесуального кодексу України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
В зв`язку із викладеним, витрати на проведення під час досудового розслідування експертизи підлягають стягненню з ОСОБА_6 .
На підставі викладеного, керуючись статтями 100, 369-371, 373, 374, 376, 381-382 Кримінального процесуального кодексу України, Суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати  ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.
На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням. Встановити іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
На підставі статті 76 КК України покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
Іспитовий строк ОСОБА_6 обчислювати з моменту проголошення вироку.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишити без змін - застава
Заставу, внесену ОСОБА_25 05 травня 2025 року на підставі ухвали ІНФОРМАЦІЯ_8 від 05 травня 2025 року у справі № 352/1027/25 на депозитний рахунок ІНФОРМАЦІЯ_8 в розмірі 30280 (тридцять тисяч двісті вісімдесят) гривень за квитанцією № 70586167-1 – перерахувати на спеціальний рахунок для збору коштів на підтримку Збройних Сил України (для зарахування коштів у національній валюті) з наступними реквізитами: Банк: ІНФОРМАЦІЯ_9 ; МФО НОМЕР_5 ; Рахунок № UA843000010000000047330992708; код ЄДРПОУ: НОМЕР_6 ; Отримувач: ІНФОРМАЦІЯ_9 .
Речові докази:
-Автомобіль марки Toyota Land Cruiser Prado, реєстраційний номер НОМЕР_2 , шасі (номер кузова) НОМЕР_3 , який зберігається на майданчику для тимчасово затриманих транспортних засобів в АДРЕСА_3 - повернути власнику транспортного засобу ОСОБА_6 ;
-свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на даний автомобіль серії НОМЕР_4 видане 04.07.2024, яке зберігається в матеріалах кримінального провадження № 12025091250000124 - повернути власнику транспортного засобу ОСОБА_6 
-два сліди пальців рук, шість змивів на марлевому відрізку, подушка безпеки із робочого місця водія та матерчаста подушка із сидіння водія, які зберігається в кімнаті зберігання речових доказів ІНФОРМАЦІЯ_7 - знищити;
Стягнути з  ОСОБА_6 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1  на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів:
-для проведення судової експертизи № СЕ-19/109-25/7134-ІТ від 13 травня 2025 року в розмірі 3565 (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять ) гривень 60 (шістдесят ) копійок;
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляція до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Відповідно до пункту 15 статті 615 КПК України, після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежується проголошенням його резолютивної частини.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя           ОСОБА_26