ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ   
№ 384/92/26 
№пр. 1-кп/384/37/2026 
17 квітня 2026 року с-ще Вільшанка
Вільшанський районний суд 
Кіровоградської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Вільшанка обвинувальний акт у кримінальному провадженні №120261212300000020 від 04 лютого 2026 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, розлученого, на утриманні має неповнолітнього сина ОСОБА_4 , 2017 року народження, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,     - за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора          ОСОБА_5 ,
потерпілого          ОСОБА_6 ,
обвинуваченого         ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого — адвоката      ОСОБА_7 , 
в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 вчинив умисне легке тілесне ушкодження за таких обставин. 
26 січня 2026 року близько 20 години 30 хвилин, ОСОБА_6 разом із ОСОБА_8 на автомобілі приїхали до домоволодіння ОСОБА_3 , що розташований по АДРЕСА_1 , маючи намір поговорити із його сином ОСОБА_9 . В подальшому між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виникла сварка.
В ході сварки, 26 січня 2026 року після 20 години 30 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи по АДРЕСА_1 , діючи умисно, цілеспрямовано, маючи на меті завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , достовірно усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, у вигляді протиправного посягання на здоров`я іншої людини, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді отримання ОСОБА_6 тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання, умисно наніс останньому один удар ліхтариком в обличчя у ліву лобноскроневу область.
В результаті вищевказаних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_6 спричинено тілесні ушкодження у вигляді садна на лівій лобно-скроневій області, які згідно з висновком судово-медичного експерта № 11 від 10 лютого 2026 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні вищевказаного кримінального проступку визнав повністю та показав суду, що 26 січня 2026 року близько 20 год. 30 хв. до його домоволодіння на автомобілі, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, приїхав потерпілий розібратися з його сином ОСОБА_9 , який повернувся з полону. Разом з потерпілим була його дівчина. Він повідомив, що сина немає та вивів потерпілого з подвір`я. Однак останній не залишав його двір. Світла в той час не було. Коли потерпілий знову підійшов впритул до нього, він вдарив його один раз ліхтариком в обличчя. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо його не карати. 
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 показав суду, що 24 січня 2026 року звільнився зі служби. 26 січня 2026 року вживав спиртне. Зі своєю дівчиною на автомобілі поїхав до будинку обвинуваченого поговорити з його сином ОСОБА_9 з яким раніше товаришували. З 2025 року ОСОБА_10 почав проживати з його колишньою дружиною, писав йому різні повідомлення у формі погроз та телефонував, а тому між ними виник конфлікт. З будинку вийшли обвинувачений та його син ОСОБА_11 і повідомили, що ОСОБА_12 немає. Він спілкувався з ОСОБА_11 , а обвинувачений перебуваючи у нетверезому стані втрутився в розмову. Йому це не сподобалося і він зробив останньому зауваження, після чого обвинувачений штовхнув його і він упав. Через деякий час, тримаючи в руці ліхтарик, обвинувачений вийшов з будинку і вдарив його один раз в обличчя вище брови близько до виска. Він упав, а коли прийшов в себе обвинуваченого вже не було. Він викликав швидку і поліцію.
Обвинуваченому ОСОБА_3 та іншим учасникам судового провадження правильно зрозумілі суть обвинувачення та обставини кримінального провадження. ОСОБА_3 у судовому засіданні дав покази правдиво та добровільно, оскільки повністю визнає провину у вчиненні кримінального проступку. У зв`язку з цим після роз`яснення всім учасникам судового провадження наслідків, передбачених ч.3 ст.349 КПК України, та за їх згодою, при дослідженні доказів у кримінальному провадженні суд обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_3 , так як немає жодного сумніву в добросовісності та істинності його позиції, а також усі учасники судового провадження згодні та не оспорюють обставини вчинення кримінального правопорушення та його кваліфікацію, що вказані в обвинувальному акті у кримінальному провадженні.
Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Водночас судом з`ясовано, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Аналізуючи та оцінюючи усі зібрані у кримінальному провадженні та досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, допустимість, належність та достовірність яких не викликає жодних сумнівів, проводячи судовий розгляд у межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд вважає із достовірністю встановленою та доведеною вину ОСОБА_3 та кваліфікує його дії за ч.1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.
Вирішуючи питання про вид і розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує відповідно до ст.ст. 65-67 КК України, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно з вимогами ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання для обвинуваченого ОСОБА_3  згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає повне визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, які обтяжують покарання для обвинуваченого ОСОБА_3 згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Згідно з довідкою-характеристикою, виданою Вільшанською селищною радою Кіровоградської області 09 лютого 2026 року, обвинувачений ОСОБА_3 характеризується позитивно.
Згідно з інформацією комунального некомерційного підприємства «Вільшанська лікарня» від 10 лютого 2026 року за №2/139-26, ОСОБА_3 під медичним наглядом у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває. 
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує позицію потерпілого, всі обставини провадження та характеризуючі дані про особу, його стан здоров`я, який за місцем проживання характеризується позитивно, наявність обставин, які пом`якшують покарання, а саме: повне визнання вини, щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та відсутність обставин, які обтяжують покарання.
За таких умов, за глибоким переконанням суду, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, ставлення обвинуваченого до скоєного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді штрафу у межах санкції ч.1 ст. 125 КК України.
Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для досягнення мети виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень обвинуваченим ОСОБА_3 .
Цивільний позов по справі не заявлений.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні. Підстави до вжиття заходів забезпечення кримінального провадження відносно обвинуваченогоОСОБА_3  відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,
у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. 
Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду через Вільшанський районний суд Кіровоградської області.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати копію вироку в суді.
Суддя ОСОБА_1