Справа № 303/5822/25
Провадження № 2-о/303/169/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 лютого 2026 року м. Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Торинець Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 (представник - адвокат Калинич Іван Іванович) про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Мукачівська міська рада (представник Балога Андрій Вікторович, 
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Мукачівська міська рада, вказуючи, що згідно актового запису №344 від 07.07.1943 та посвідки про народження від 01.10.1948 її прізвище, ім`я, по батькові зазначено - ОСОБА_2 . 10.07.1965 вона уклала шлюб і змінила дівоче прізвище на прізвище свого чоловіка – ОСОБА_3 . У трудовій книжці, посвідченні «Ветерана праці», пенсійному посвідчення вказано, що вона ОСОБА_4 . Згідно з договором конкретного користування від 19.02.1997, зареєстрованого в реєстрі під №ІІ-664, вона набула права власності на 59/100 частин домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_1 . У вказаному договорі зазначено її ім`я ОСОБА_5 . У подальшому вона провела реконструкцію (добудову) до її частини будинковолодіння. На підставі Рішення виконавчого комітету Мукачівської міської ради №288 від 30.06.2008 «Про затвердження актів державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію завершених будівництвом об`єктів та затвердження актів прийняття в експлуатацію об`єктів індивідуального будівництва» затверджено акт прийняття в експлуатацію кв. 1 житловою площею 109, 90 кв. м., загальною площею 141, 70 кв. м., реконструкцію якої з надбудовою мансардного поверху вона провела за рішенням виконкому №308 від 09.02.2006 над власною частиною будинку літер. А по АДРЕСА_2 . Саме в цьому рішенні допущено помилку, оскільки її ім`я було записано як ОСОБА_6 , а не ОСОБА_5 . Через зазначену помилку право власності на реконструйовану квартиру було також здійснено з помилкою. У свідоцтві про право власності на нерухоме майно від 23.12.2008, а саме на квартиру з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 її ім`я також вказано як ОСОБА_6 , замість ОСОБА_5 . Метою встановлення заявленого факту є необхідність реалізації права розпоряджатися належним їй майном та оформлення майнових прав. Просила встановити факт належності їй правовстановлюючого документу, а саме встановити, що свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 23.12.2008 тип об`єкту : квартира, з надвірними будівлями та спорудами, АДРЕСА_1 належить одній особі - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 виданий 17.08.998 Мукачівським МВ УМВС у Закарпатській обл., РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 .
Представник Мукачівської міської ради подав до суду клопотання, в якому зазначив, що мета необхідності встановлення юридичного факту в заяві заявницею не конкретизована. У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Тому мета звернення до суду заявниці з даною заявою має свідчити про юридичні наслідки встановлення відповідного факту. Сам факт підтвердження особи недостатньо, якщо не доведено, що без цього факту неможливо реалізувати певне право. Заявниці необхідно зазначити, які саме правові наслідки матиме встановлення факту. Всупереч вимогам ст. 318 ЦПК України до заяви не додано довідки (документу) про неможливість одержання або відновлення документу, що посвідчує заявлений факт. У матеріалах справи відсутні належні та достатні докази, що підтверджують, що виправлення розбіжності неможливо здійснити у позасудовому порядку. Крім того, мета встановлення заявленого факту, а саме реалізація права на розпорядження майном та необхідного оформлення особистих, майнових прав є необґрунтованим та не містять доказового підтвердження. У справах даної категорії, разом із заявою про встановлення факту заявник повинен подати суду не тільки відмову органу, що видав документ про внесенні виправлень у документи, але і достовірні дані про те, що встановлення факту породжує юридичні наслідки і не пов`язане зі спором про право. Тобто, можливість встановлення судом будь-якого юридичного факту, законодавець пов`язує з настанням для заявника певних юридичних наслідків. Водночас заявницею не доведено, що встановлення факту оформлення особистих, майнових прав породжує для неї будь-які юридичні наслідки. Отже, суди встановлюють юридичні факти тільки у разі, коли особою вчинено всі можливі заходи по отриманню необхідних документів. І тільки у разі наявності об`єктивних причин, які не залежать від волі особи, що обумовлюють неможливість отримання документу на підтвердження юридичного факту, такий факт може встановити суд у порядку окремого провадження, і такі факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Просив розглянути справу та прийняти рішення на розсуд суду.
Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.10.2025 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.
Заявниця та її представник у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник заявниці подав заяву про розгляд справи без їх участі, заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити.
Представник Мукачівської міської ради у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.
З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Пункт 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
З листа Верховного Суду України від 01.01.2012 «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вбачається, що коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.
Згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по - батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, в тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.
Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.
Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності ОСОБА_1 свідоцтва про права власності на нерухоме майно від 23.12.2008 серії НОМЕР_3 , а саме квартири з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_4 .
Згідно копії посвідки про народження серії НОМЕР_4 від 01.10.1948 ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що в зроблена актова запис №344 від 07.06.1943.
Відмітка на сторінці 10 паспорта заявниці свідчить про те, що вона 10.07.1965 уклала шлюб з ОСОБА_7 .
Відповідно до копії паспорта громадянина України НОМЕР_1 , виданого Мукачівським МВ УМВС України в Закарпатській області 07.08.1998 прізвище, ім`я, по батькові заявниці зазначено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Її місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_4 .
Згідно з копією картки фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 одержала ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .
07.09.1960 видано трудову книжку на ім`я ОСОБА_2 . У зазначеній трудовій книжці 13.10.1965 внесено запис, що прізвище ОСОБА_8 змінено на ОСОБА_3 на підставі реєстрації шлюбу 10.07.1965.
У посвідченні ветерана праці серії НОМЕР_5 від 23.12.1998 та пенсійному посвідченні серії НОМЕР_6 прізвище, ім`я, по батькові заявниці зазначено ОСОБА_1 .
Згідно з копією договору конкретного користування від 19.02.1997 в користування  ОСОБА_1 перейшла частина домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , яка складається з квартири АДРЕСА_5 .
Відповідно до акту прийняття в експлуатацію індивідуального домоволодіння пред`явлена до здачі квартира АДРЕСА_5 гр.  ОСОБА_1 знаходиться в будинку по АДРЕСА_2 рахувати прийнятою. 
Пунктом 2.18 рішення виконавчого комітету Мукачівської міської ради від 30.10.2008 № 288 «Про затвердження актів державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію завершених будівництвом об`єктів та затвердження актів прийняття в експлуатацію об`єктів індивідуального будівництва» затверджено акт прийняття в експлуатацію об`єктів індивідуального будівництва на квартиру АДРЕСА_5 житловою площею 109,90 кв.м., загальною площею 141,70 кв.м., реконструкцію якої з надбудовою мансардного поверху провела гр-ка ОСОБА_1 за рішенням виконкому № 308 від 19.12.2006 над власною частиною літер А по АДРЕСА_2 .
На підставі зазначеного рішення на ім`я ОСОБА_1 видано свідоцтво про права власності на нерухоме майно від 23.12.2008 серії НОМЕР_3 , а саме на квартиру, з надвірними будівлями та спорудами, за адресою: АДРЕСА_1 .
Таким чином, судом встановлено, що після проведення заявницею реконструкції належної їй частки в будинку по АДРЕСА_2 видано акт прийняття в експлуатацію індивідуального домоволодіння, прийнято рішення Мукачівською міською радою про затвердження актів державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію завершених будівництвом об`єктів та затвердження актів прийняття в експлуатацію об`єктів індивідуального будівництва та видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, в яких ім`я заявниці зазначено ОСОБА_6 , замість ОСОБА_5 .
Узагальнюючи, суд приходить до висновку, що надані заявницею докази свідчать про те, що в свідоцтві про право власності на нерухоме майно від 23.12.2008 серії НОМЕР_3 , яке видане Управлінням міського господарства допущено помилку у написанні імені заявниці, а саме ОСОБА_6 замість ОСОБА_5 .
Зазначена помилка призводить до того, що свідоцтво від 23.12.2008 серії НОМЕР_3 про право власності на нерухоме майно, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 не підтверджує належності заявниці зазначеного правовстановлюючого документа, оскільки зазначене в ньому ім`я ОСОБА_1 не збігається з ім`ям, зазначеним у її паспорті.
Судом встановлено, що факт, який просить встановити заявниця породжує юридичні наслідки, оскільки дає можливість підтвердити її право власності на нерухоме майно, а чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення і заявниця не має іншої можливості виправити зазначені в правовстановлюючому документі помилки.
Таким чином, аналіз наданих позивачкою доказів в їх сукупності підтверджує факт того, що свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 23.12.2008 серії НОМЕР_3 належить заявниці, тому заява про встановлення факту, що має юридичне значення підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 76, 258-259, 263-265, 293-294, 315, 319, 354, 355 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:
Заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Мукачівська міська рада (місцезнаходження: пл. О. Духновича, 2, м. Мукачево, Закарпатська область, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 38625180) - задовольнити повністю.
Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_3 від 23.12.2008.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду – якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя