Справа № 752/13746/25 
Провадження № 2/752/2058/26

Р І Ш Е Н Н Я 
Іменем України

24 березня 2026 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі: головуючого - судді - Машкевич К.В., за участю секретаря - Касаткіної А.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся з позовом і просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитними договорами та договорами позики у розмірі 168 499, 40 грн, укладеними відповідно до вимог Закону України « Про електронну комерцію».
Посилається в позові на те, що 19 липня 2024 між ТОВ «ФК`Незалежні фінанси» та відповідачкою був укладений кредитний договір №1906839.
27 листопада 2024 року між ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» був укладений Договір факторингу № 271120241, відповідно до умов якого до товариства перейшло право вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників.
Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу ТОВ» «ФК`ЄАПБ» набуло право вимоги до відповідачки в сумі 33 392, 40 грн, з яких:
- 10 000, 00 грн заборгованості за основним зобов`язанням;
- 17 242, 40 грн заборгованості за процентами;
- 1 150, 00 грн заборгованості за комісією за надання кредиту;
- 5 000, 00 грн заборгованості за неустойкою (штраф, пеня ). 
Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідачка умов договору не виконала, кредит та відсотки не повернула. 
Крім того, 11 липня 2024 року між ТОВ « Авентус Україна» та відповідачкою був укладений кредитний договір № 8074826.
28 березня 2025 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» був укладений договір факторингу № 2803205, за яким до товариства перейшло право вимоги до боржників, зазначених у Реєстрі боржників.
Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу ТОВ «ЄАПБ» отримало право вимоги до відповідачки на суму 23 050, 00 грн, з яких:
- 5 00, 00 грн - заборгованість по тілу кредиту;
- 9 000, 00 грн - заборгваність по відсотках;
- 9 050, 00 грн - заборгованість за пенею, штрафами. 
11 липня 2024 року між ТОВ »Аванс Кредит» та відповідачкою був укладений кредитний договір № 13151-07/2024.
19 листопада 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ЄАПБ» був укладений договір факторингу №191124/2, за умовами якого до ТОВ «ЄАПБ» перейшло право вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі.
Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу ТОВ «ЄАПБ» отримало право вимоги до відповідачки на суму 66 000, 00 грн, з яких:
- 20 000. 00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу;
- 36 000, 00 грн - сума заборгованості за відсотками;
- 10 000, 00 грн- сума заборгованості за штрафними санкціями.
25 червня 2024 року між ТОВ « Маніфою» та відповідачкою був укладений договір позики № 7593010.
11 січня 2024 року між ТОВ «Маніфою » та ТОВ» ЄАПБ» був укладений договір факторингу №11-01/2024, за умовами якого до ТОВ`ЄАПБ» перейшло право вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі.
Відповідно до реєстру боржників №9 від 11 грудня 2024 року ТОВ «ЄАПБ» отримало право вимоги до відповідачки на 23 265, 00 грн, з яких:
-9 000, 00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу;
-9 765, 00 грн - сума заборгованості за процентами за користування позикою;
-4 500, 00 грн - сума заборгованості за процентами на прострочену позику.
11 липня 2024 року між ТОВ »1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачкою був укладений договір позики № 79175776.
14 червня 2021 року між ТОВ » 1 Безпечне агентство необхідних кредитів » та ТОВ» ЄАПБ» був укладений договір факторингу №14/06/21.
Відповідно до пункту 9.1 договору, із змінами та доповненнями відповідно доДодаткової угоди від 13 червня 2022 року, договір є дійсним протягом 1 2 місяців.
У випадку, якщо жодна із сторін не направила повідомлення про розірвання договору за один місяць до закінчення строку його дії, він автоматично пролонговується на кожний наступний рік. 
Відповідно до реєстру боржників № 38 від 26 листопада 2024 року ТОВ «ЄАПБ» отримало право вимоги до відповідачки на суму 13 192, 00 грн, з яких:
-4 000, 00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу;
-1 200, 00 грн - сума заборгованості за відсотками;
-7 992, 00 грн - заборогованість за пенею.
25 липня 2024 року між ТОВ »1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачкою був укладений договір позики № 2377643.
14 червня 2021 року між ТОВ » 1 Безпечне агентство необхідних кредитів » та ТОВ» ЄАПБ» був укладений договір факторингу №14/06/21.
Відповідно до пункту 9.1 договору, із змінами та доповненнями відповідно доДодаткової угоди від 13 червня 2022 року, договір є дійсним протягом 1 2 місяців.
У випадку, якщо жодна із сторін не направила повідомлення про розірвання договору за один місяць до закінчення строку його дії, він автоматично пролонговується на кожний наступний рік. 
Відповідно до реєстру боржників від 26 листопада 2024 року ТОВ «ЄАПБ» отримало право вимоги до відповідачки на суму 9 600, 00 грн, з яких:
-3 000, 00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу;
-600, 00 грн - сума заборгованості за відсотками;
-6 000, 00 грн - заборогованість за пенею.
Виходячи з цього, невиконання відповідачкою умов кредитних договорів та договорів позики, просить задовольнити позов.
Позов був зареєстрований судом 05 червня 2025 року та відповідно до статті 33 ЦПК України було визначено склад суду.
Ухвалою суду від 06 серпня 2025 року в справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачці копію позовної заяви з додатками.
Конверт з документами, які направлялися на зазначену відповідачкою адресу при укладенні договорів, повернулися до суду в зв`язку з відсутністю адресата.
Відповідно до статті 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.
Згідно з частиною 9 статті 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). 
Велика Палата Верховного Суду в пунктах 78 -82 постанови від 08 червня 2022 року в справі № 2-591/11 (провадження № 14-31цс21) зазначила, зокрема, що необхідність інституту аналогії (аналогії закону та аналогії права). 
Зазначені висновки стосуються як матеріального, так і процесуального права.
За таких підстав суд вважає за необхідне в порядку аналогії закону застосувати норми статей 128 ЦПК України.
Відповідно до пункту 3 частини 8 статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
Виходячи з цього, суд вважає відповідачку обізнаною про наявність спору в провадженні суду та його предмет. 
З урахуванням цього, суд вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній доказами.
Відповідно до статті178 ЦПК України відповідачці був наданий строк для надання відзиву. 
Відповідачка своїм правом не скористалася, відзив на позов не подала.
З урахуванням цього, суд вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній доказами.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобов`язується надати грошові кошти/кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 статті 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Згідно частиною 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. 
Судом встановлено, що протягом 2024 року відповідачкою в порядку, визначеному Законом України « Про електронну комерцію», було укладено ряд кредитних договорів та договорів позики з різними фінансовими установам.
В подальшому, на підставі договорів факторингу, укладеними з позивачем, до останнього перейшло право вимоги до відповідачки за вказаними договорами.
Так, 19 липня 2024 між ТОВ «ФК`Незалежні фінанси» та відповідачкою був укладений кредитний договір №1906839.
Відповідно до пункту 1.2 договору відповідачці був наданий кредит у розмірі 10 000. 00 грн строком на 345 днів.
Відповідно до Паспорта споживчого кредиту орієнтовна загальна вартість кредиту становить 49 748, 00 грн.
Пунктом 4.3 договору визначено право позикодавця при порушенні зобов`язання позичальником нараховувати пеню в розмірі, який не може перевищувати 50% від загальної суми кредиту.
27 листопада 2024 року між ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» був укладений Договір факторингу № 271120241, відповідно до умов якого та Реєстру боржників до Договору факторингу позивач набув право вимоги до відповідачки в сумі 33 392, 40 грн, з яких:
- 10 000, 00 грн заборгованості за основним зобов`язанням;
- 17 242, 40 грн заборгованості за процентами;
- 1 150. 00 грн заборгованості за комісією за надання кредиту;
- 5 000, 00 грн заборгованості за неустойкою (штраф, пеня ). 
11 липня 2024 року між ТОВ « Авентус Україна» та відповідачкою був укладений договір про надання споживчого кредиту № 8074826.
Відповідно до пункту 1.3 договору відповідачці був наданий кредит у розмірі 5 000, 00 грн строком на 360 днів.
Стандартна процентна ставка становить 1, 50% в день в межах строку кредитування.
Відповідно до паспорта споживчого кредиту загальні витрати за кредитом за стандартною ставкою становлять 27 000. 00 грн, а з урахуванням періоду зниженої процентної ставки - 26 775, 00 грн.
Відповідно до пункту 6.4 договору у випадку невиконання та/або неналежного виконання зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати відсотків споживач зобов`язаний сплатити штраф у розмірі 450, 00 грн на 4-й день такого невиконання, та 100, 00 грн, починаючи з 5-го дня за кожний день невиконання зобов`язання. 
При цьому статею 6 договору визначено, що штраф є іншим видом виконання зобов`язань, а граничний розмір неустойки (штрафів) не може перевищувати суму, визначену Законом України «Про споживче кредитування». 
28 березня 2025 року між ТОВ «Авентус Україна» та позивачем був укладений договір факторингу № 2803205, за яким та Реєстру боржників до договору позивач отримав право вимоги до відповідачки на суму 23 050. 00 грн, з яких:
- 5 000, 00 грн - заборгованість по тілу кредиту;
- 9 000, 00 грн - заборгованість по відсотках;
- 9 050, 00 грн заборгованість за пенею, штрафами. 
11 липня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та відповідачкою був укладений кредитний договір № 13151-07/2024.
Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 договору відповідачці був наданий кредиту розмірі 20 000, 00 грн строком на 120 днів під 1,50% денних.
Пунктом 5.3 договору встановлено, що в разі прострочення клієнтом сплати чергового платежу, визначеного Графіком, товариство в перший день прострочення нараховує штраф у розмірі 50% від одержаної позичальником суми за договором.
Відповідно до паспорту споживчого кредиту орієнтована вартість кредиту становить 56 000, 00 грн.
19 листопада 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ЄАПБ» був укладений договір факторингу №191124/2, за умовами якого та Реєстру боржників позивач отримав право вимоги до відповідачки на суму 66 000, 00 грн, з яких:
- 20 000. 00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу;
- 36 000, 00 грн - сума заборгованості за відсотками;
- 10 000, 00 грн- сума заборгованості за штрафними санкціями.
25 червня 2024 року між ТОВ « Маніфою» та відповідачкою був укладений договір позики № 7593010.
Відповідно до пунктів 2.3.3, 2.3.4 та 2.3.7 договору відповідачці був наданий кредит у розмірі 9 000, 00 грн стром на 80 днів під 1, 50000% на день.
Відповідно до пункту 6.2 договору за неправомірне користування позикою позичальник зобов`язаний сплатити проценти на прострочену позику в розмірі 12,00% на 4-й день неправомірного користування та в розмірі 3,00% від суми позики починаючи з 5-го дня за кожен день неправомірного користування.
11 січня 2024 року між ТОВ «Маніфою » та позивачем був укладений договір факторингу №11-01/2024, за умовами якого та Реєстру боржників №9 від 11 грудня 2024 року ТОВ`ЄАПБ» отримало право вимоги до відповідачки на 23 265, 00 грн, з яких:
-9 000, 00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу;
-9 765, 00 грн - сума заборгованості за процентами за користування позикою;
-4 500, 00 грн - сума заборгованості за процентами на прострочену позику.
11 липня 2024 року між ТОВ »1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачкою був укладений договір позики № 79175776.
За умовами договору відповідачці був наданий кредит у розмірі 4 000, 00 грн строком на 3 днів під 1, 00% на день.
Орієнтовна загальна вартість кредиту становить 5 200, 00 грн.
Пунктами 2 та 18 договору передбачено право позикодавця стягувати пеню в розмірі 2,7% з урахуванням обмежень, встановлених Законом України «Про споживче кредитування».
14 червня 2021 року між ТОВ » 1 Безпечне агентство необхідних кредитів » та ТОВ» ЄАПБ» був укладений договір факторингу №14/06/21, за умовами якого до позивача перейшло право вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі.
Відповідно до Реєстру боржників від 26 листопада 2024 року ТОВ`ЄАПБ» отримало право вимоги до відповідачки на суму 13 192, 00 грн, з яких:
-4 000, 00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу;
-1 200, 00 грн - сума заборгованості за відсотками;
-7 992, 00 грн - заборогованість за пенею.
25 липня 2024 року між ТОВ »1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачкою був укладений договір позики № 2377643.
За умовами договору відповідачці був наданий кредит у розмірі 3 000, 00 грн строком на 20 днів під 1, 00% на день.
Орієнтовна загальна вартість кредиту становить 3 600, 00 грн.
Пунктами 2 та 18 договору передбачено право позикодавця стягувати пеню в розмірі 2,7% з урахуванням обмежень, встановлених Законом України «Про споживче кредитування».
14 червня 2021 року між ТОВ » 1 Безпечне агентство необхідних кредитів » та ТОВ» ЄАПБ» був укладений договір факторингу №14/06/21, за умовами якого до позивача перейшло право вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі.
Відповідно до реєстру боржників від 26 листопада 2024 року ТОВ`ЄАПБ» отримало право вимоги до відповідачки на суму 9 600, 00 грн, з яких:
-3 000, 00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу;
-600, 00 грн - сума заборгованості за відсотками;
-6000, 00 грн - заборогованість за пенею.
Звертаючись до суду позивач зазначив, що після укладення договорів факторингу відповідачка будь-яких дій, направлених на виконання умов укладених кредитних договорів та договорів позики не вчиняла, заборгованість не погасила.
Відповідачка, не подавши до суду відзив, вимог позивача не спростувала, доказів виконання грошового зобов`язання за умовами укладених договорів не надала.
Відповідно до частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Частиною 1 статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з частинами 1, 2 статті 207 цього Кодексу правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони; воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку; він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до частини 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).
За змістом частини 1 статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. 
Згідно з частиною 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до частин 3 та 4 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. 
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. 
Судом встановлено, що договори між сторонами укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. 
Укладені між сторонами договори відповідають вимогам закону, підписані відповідачкою у порядку, визначеному Законом України « Про електронну комерцію», умови договорів з боку кредитодавця виконані, грошові кошти відповідачці надані.
В свою чергу, відповідачка умови договору не виконує, в зв`язку з чим утворилася заборгованість.
З матеріалів справи вбачається, що укладені з відповідачкою договори відповідають вимогам закону, умови договорів з боку кредитодавців та позикодавців виконані, грошові кошти відповідачці надані.
В свою чергу, відповідачка умови договору не виконує, в зв`язку з чим утворилася заборгованість.
Відповідно до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

З урахуванням цього, невиконання відповідачкою умов договорів, отримання позивачем права вимоги за укладеними відповідачкою договорами, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими.
Щодо суми до стягнення,суд виходить з наступного.
За умовами кредитного договору № 1906839 від 19 липня 2024 року, укладеного відповідачкою з ТОВ «ФК`Незалежні фінанси», встановлена комісія за надання кредиту.
Пунтом 4 частини 1 статті 1 та частиною 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено право встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування. 
Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Велика Палата Верховного Суду в постановах від 13 липня 2022 року в справі №363/1834/17 та від 01 червня 2021 року в справі № 910/12876/19 зазначала, що сторони не можуть у договорі визначати взаємні права й обов`язки у спосіб, який суперечить існуючому публічному порядку, порушує положення Конституції України, не відповідає передбаченим статтею 3 ЦК України загальним засадам цивільного законодавства, що обмежують свободу договору, зокрема справедливості, добросовісності, розумності. 
За змістом абзацу 2 частини 2 статті 8 Закону України « Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Згідно з частиною 5 статті 12 Закону умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.  
Велика Палата Верховного Суду в постановах від  13 липня 2022 року в справі № 496/3134/19 та від 10 січня 2024 року в справі № 727/5461/23 констатувала, що Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. 
Велика Палата при цьому зауважила, що комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше ніж один раз на місяць. 
Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин 1, 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 цього Закону.
Аналогічна позиція неодноразово висловлювалася і в іншій чисельній практиці Верховного Суду в кредитних правовідносинах.
Пунктом 1.5.1 договору встановлено обов`язок позичальника сплатити комісію в розмірі 1 150, 00 грн за надання кредиту.
Будь-яких інших послуг, пов`язаних із обслуговуванням кредиту, договором не передбачено.
З урахуванням цього, даний пункт договору , з точки зору Закону України «Про споживче кредитування», є нікчемним і підстави для стягнення з відповідачки комісії за надання кредиту відстуні.
Щодо стягнення пені за договорами.
Відповідно до статті 549 ЦК України ( в редакції на момент укладення договорів) неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
За змістом частин 2, 3 та 4 статті 21 Закону України « Про споживче кредитування» у договорах про споживчий кредит пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу.
Сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті споживачем за порушення виконання його зобов`язань на підставі договору про споживчий кредит, не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін.
Згідно із статтею 3 ЦК України справедливість, добросовісність, розумність належать до загальних засад цивільного законодавства, які обмежують свободу договору, встановлюючи певну межу поведінки учасників цивільно-правових відносин.
В постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року в спаві № 902/417//18 зазначено, що для того, щоб неустойка не набула ознак каральної санкції, діє правило частини третьої статті 551 ЦК України про те, що суд вправі зменшити розмір неустойки, якщо він є завеликим порівняно зі збитками, які розумно можна було б передбачити. 
З урахуванням цього, суд приходить до висновку про зменшення суми пені за кредитним договором № 80748826 та договорами позики № 79175776 та № 2377643 до 50% від суми позики.
Відповідно до частин 1, 2 статті 141 ЦПК України, часткового задоволення вимог позивача, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню 2 701, 08 грн судового збору. 
Керуючись статтями 3, 6, 15, 16, 512, 514, 525-526, 536, 549, 610, 611, 626- 629, частиною 1 статті 634, 639, 1048, 1050, 1054 ЦК України, Законом України « Про електронну комерцію», статтями 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд
В И Р І Ш И В:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»:
- 32 242, 40 грн заборгованості за кредитним договором № 1906839 від 19 липня 2024 року;
- 16 500, 00 грн заборгованості за кредитним договором № 8074826 від 11 липня 2024 року;
- 66 000, 00 грн заборгованості за кредитним договором № 13151-07/2024 від 11 липня 2024 року;
- 23 265. 00 грн заборгованості за договором позики №7593010 від 25 червня 2024 року;
- 7 200. 00 грн заборгованості за договором позики №79175776 від 11 липня 2024 року;
- 5 100. 00 грн за договором позики № 2377643 від 25 липня 2024 року.
В решті позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 2 701, 08 грн. судового збору.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», 01032 м. Київ вул. Симона Петлюри, 30, ЄДРПОУ: 35625014.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 . 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя: К.В.Машкевич