Компаніївський районний суд Кіровоградської області 

Справа № 391/77/26 
Провадження № 2/391/182/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.03.2026р.	селище Компаніївка	

Компаніївський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючої судді – Ревякіної О.В. за участю секретаря – Качинської О.В., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в сел. Компаніївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, а саме право власності на 1/6 частину квартири під номером АДРЕСА_1 
Позовні вимоги аргументувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_3 , після її смерті, позивач звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини на спадкове майно, а саме 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 . 26.11.2024 приватним нотаріусом Кропивницького районного територіального округу Скрипнік О.В. видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого позивач набула в порядку спадкування право власності на 2/3 частки спадщини. 1/3 частку спадщини нотаріусом залишено сину спадкодавця та брату позивача ОСОБА_2 , для оформлення спадкових прав. Вказала, що відповідач до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини не звертався та не вчиняв дій, які свідчили про його волевиявлення на прийняття спадщини. Зазначила, що не зважаючи на те, що місцем реєстрації ОСОБА_2 , як станом на момент смерті спадкодавця, так і на теперішній час є квартира АДРЕСА_1 , за даною адресою він не проживає вже понад 15 років. Враховуючи зазначене, позивач просить задовольнити позовні вимоги.
Ухвалою Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 06.02.2026 позовну заяву залишено без руху, надано час на усунення недоліків, які позивач усунула 11.02.2026.
Ухвалою Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 16.02.2026 відкрито загальне позовне провадження по справі, задоволено клопотання позивача про витребування доказів, призначено підготовче судове засідання.
Витребувані судом докази надійшли до суду 25.02.2026.
В підготовче судове засідання сторони не з`явилися, в поданій до суду заяві від 11.03.2026 представник позивача просила підготовче засідання провести у відсутність сторони позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, клопотання відсутні. Оскільки відповідач визнав позовні вимоги, керуючись ч.4 ст. 200 ЦПК України просила суд ухвалити рішення по справі у підготовчому засіданні.
Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, в письмовій заяві від 06.03.2026 просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав, вказав, що як на час смерті матері ОСОБА_3 так і на даний час дійсно не проживає за адресою реєстрації в квартирі АДРЕСА_1 понад 15 років, після смерті матері спадщину приймати не бажав, сестра ОСОБА_1 допомагала матері, а зараз допомагає батьку, тому батьківська квартира має належати сестрі. Також вказав, що до нотаріуса не звертався, заяв не подавав, і вважав що цього достатньо щоб квартиру успадкувала сестра ОСОБА_1 . Після подачі сестрою позову самостійно звертався до нотаріуса для оформлення спадкових прав на сестру, однак нотаріус пояснила, що дане питання можливо вирішити лише в судовому порядку. Викладені в позові обставини визнав в повному обсязі, просив задовольнити позов та визнати за сестрою право власності на всю квартиру, а тому числі і на його частку за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до ч.3 та ч.4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.
Згідно із ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб і може бути прийнято, а тому, дослідивши письмові матеріали справи, матеріали спадкової справи № 20/2024 від 25.03.2024 після смерті ОСОБА_3 , суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_3 (а.с.41).
25.03.2024 позивач звернулася до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, яка відрилась після смерті ОСОБА_3 , вказавши інших спадкоємців першої черги – ОСОБА_4 (чоловік) та ОСОБА_2 (син) (с.а.40).
26.11.2024 року приватним нотаріусом Кропивницького районного нотаріального округу видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого ОСОБА_1 набула в порядку спадкування право власності на 2/3 частки спадщини - квартири під номером АДРЕСА_1 .Свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частку у спадщині нотаріусом не видано (а.с.15-17). 
Відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав № 405463451 від 26.11.2024 позивач набула право власності на спадкове майно, а саме 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 .
Відповідно до копії договору дарування квартири від 05.12.2024 року ОСОБА_4 , батько позивача, подарував останній 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 (а.с.19-21).
Право власності згідно зазначеного договору дарування зареєстровано в Державному реєстрі речових прав відповідно до витягу № 406772526 від 05.12.2024 (а.с.22)
З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 461303891 від 22.01.2026 за позивачем 26.11.2024 зареєстровано право власності на 1/3, а 05.12.2024 на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 (а.с.23-24).
Згідно копії довідки Компаніївської селищної ради Кропивницького району №144 від 22.01.2026 відповідач ОСОБА_2 не проживає за адресою: АДРЕСА_2 на протязі 15 років .(а.с.25)
З матеріалів спадкової справи № 20/2024 від 25.03.2024 встановлено, що після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на спадкове майно - 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , в якій на час відкриття спадщини були зареєстровані ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , фактично проживав лише ОСОБА_4 . З заявою про прийняття спадщини звернулася лише позивач ОСОБА_1 . Чоловік спадкодавця ОСОБА_4 подав заяву від 25.03.2024 про відмову від прийняття спадщини після смерті дружини ОСОБА_3 на користь спадкодавця (дочки) ОСОБА_1 (а.с.40). 
Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
Статтею 41 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.
Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав.
Мотиви, з яких виходив суд та застосовані норми права.
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України).
Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Частинами першою та другою статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до частини першої статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.
Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).
За змістом норми статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.
Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.
Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.
Згідно з частиною першою статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Даною статтею унормовано, що у випадку, коли особа постійно не проживає із спадкодавцем, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є подана нотаріусу заява.
Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.
У постановах Верховного Суду: від 27 лютого 2019 року у справі № 471/601/17 (провадження № 61-38452ск18), від 10 квітня 2020 року у справі № 355/832/17 (провадження № 61-27212св19) зроблено висновок про те, що державна реєстрація позивача у спірному житлі сама по собі не є беззаперечним доказом його постійного проживання на момент смерті матері за адресою реєстрації.
Відповідач з заявою про прийняття спадщини після смерті матері в установлений законом шестимісячний строк не звертався, однак був зареєстрований у спірній квартирі, в зв`язку з чим нотаріусом свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частку у спадщині не видано.
Судом встановлено, що відповідач був зареєстрований у спірній квартирі, однак тривалий час (більше 15 років) не проживав, у тому числі й на час відкриття спадщини після смерті своєї матері, що підтверджено належними доказами, а сама по собі реєстрація місця проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не може свідчити відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України про своєчасність прийняття спадщини, тому позивач, як спадкоємець першої черги не прийняв своєчасно спадщину, що відкрилась після смерті його матері – ОСОБА_3 , а відповідно не набув права на спадкове майно.
Такі висновки суду узгоджуються з правовою позицією ВС від 19 травня 2021 року (справа № 937/10434/19-ц).
Відповідно до частин першої та третьої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Узагальнюючи вищенаведене, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, ураховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.
За клопотанням позивача, судові витрати слід віднести за його рахунок.
Керуючись ст. ст. 12, 19, 76-81, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким що не прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на 1/6 частину квартири під номером АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Судові витрати залишити по фактично понесеним позивачем.
Рішення може бути оскаржено безпосереднього до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відомості про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП - НОМЕР_1 .
Представник позивача: ОСОБА_5 , місце проживання АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований: за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 .

Суддя О.В. РЕВЯКІНА