Справа № 523/17120/25
Провадження №2/523/2264/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
"24" березня 2026 р.   м.Одеса

Пересипський районний суд міста Одеси 

у складі: головуючої – судді Кремер І.О.,
з участю секретаря судового засідання: Павлова О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 24 в м. Одеса в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 523/17120/25 за позовною заявою органу опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_1 , за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору служби у справах дітей Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, – 

ВСТАНОВИВ:

Орган опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору служби у справах дітей Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Обґрунтовуючи вимоги даного позову вказує на те, що ОСОБА_1 народила дитину – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відомості про батька дитини внесені до актового запису про народження на підставі ч. 1 ст. 135 СК України. В подальшому, ОСОБА_1 народила дитину – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відомості про батька дитини внесені до актового запису про народження на підставі ч. 1 ст. 135 СК України.
До органу опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради зі служби у справах дітей Одеської міської ради надійшло клопотання та документи стосовно невідкладного відібрання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , без позбавлення батьківських прав. На адресу служби у справах дітей Одеської міської ради від центру соціальних служб Одеської міської ради в телефонному режимі надійшла інформація щодо багатодітної родини ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 . В будинку антисанітарія, відсутнє водопостачання, електропостачання, газопостачання. Мати, ОСОБА_1 зловживає спиртними напоями, не виконує належним чином батьківські обов`язки. 
В подальшому, 30.07.2025 року спеціалістами служби у справах дітей Одеської міської ради, центру соціальних служб Одеської міської ради та представником Відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області, з метою належного реагування на повідомлення та з`ясування всіх обставин, здійснено виїзд за адресою: АДРЕСА_1 . В будинку знаходилась матір, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Під час обстеження умов проживання родини спеціалістами служби у справах дітей Одеської міської ради з`ясовано, що в будинку відсутні всі комунікації, антисанітарія, всюди бруд, сморід, кімната та кухня захаращені речами, мотлохом, сміттям. Дитина не забезпечена належним харчуванням, необхідною медичною допомогою, належним доглядом. ОСОБА_1 пояснила, що вони із донькою ОСОБА_3 «тимчасово приїхали додому», а проживають у старшої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_2 . Окрім того, там також проживає ще одна донька ОСОБА_1 , а саме ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , по відношенню до своїх дітей вона є матір`ю одиначкою.
ОСОБА_5 , який є племінником ОСОБА_1 , та проживає в другій половині будинку АДРЕСА_1 , пояснив, що ОСОБА_1 зловживає спиртними напоями, не працює, не забезпечує дітей, агресивно поводить себе, молодшій доньці не надає належного медичного догляду, через що у дитини проблеми зі слухом. Малолітня ОСОБА_3 періодично знаходиться у нього.
Окрім того, 30.07.2025 року представниками служби у справах дітей Одеської міської ради, поліції із залученням бригади швидкої медичної допомоги було проведено оцінку рівня безпеки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та складено відповідний акт. Згідно Акту проведення оцінки рівня безпеки ОСОБА_1 неналежним чином виконує батьківські обов`язки, відсутні умови для проживання дітей, будинок перебуває в антисанітарному стані, сморід, присутні ознаки занедбаності житла, відсутні комунікації, крізь розкидані речі, сміття, відсутні продукти харчування. Дитина не забезпечена належним харчуванням, необхідною медичною допомогою, належним доглядом. У дитини ознаки недогляду та занедбаності, а саме: відчувався неприємний запах, одягнена в брудний одяг, спостерігався низький рівень гігієни дитини. Лікарем швидкої допомоги зафіксовано погіршення стану здоров`я дитини. Перебування малолітньої дитини разом з матір`ю, негативно впливає на її життя, стан здоров`я, розвиток та призводить до неналежного рівня задоволення її індивідуальних потреб відповідно до віку, загрожує її життю та здоров`ю. Висновок щодо рівня безпеки дитини – дуже небезпечно. 
В результаті підтвердження факту безпосередньої загрози життю та здоров`ю, з метою вжиття невідкладних заходів для забезпечення безпеки дитини, бригадою швидкої медичної допомоги та спеціалістами службою у справах дітей Одеської міської ради ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було доставлено до КНП «Міська дитяча клінічна лікарня № 3» Одеської міської ради для проведення медичного обстеження та надання необхідної медичної допомоги.
ОСОБА_1 має ще одну неповнолітню доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка постійно проживає разом із своєю рідною сестрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_2 , та відносно якої вона також належним чином не виконує батьківські обов`язки, не утримує та не виховує.
Оскільки, відповідачка ОСОБА_1 ухиляється від виховання своїх дітей, не приймає жодної участі в житті дітей, не турбується про їх фізичний та духовний розвиток, не виявляє інтересу до внутрішнього світу, та в цілому не виконує свої батьківськи обов`язки по догляду за дітьми, просить суд задовольнити даний позов та ухвалити рішення, яким позбавити ОСОБА_1 батьківських прав відносно дітей – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стягнути із ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у розмірі 1/3 частини усіх видів доходу, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття молодшої дитини.
Ухвалою судді про прийняття цивільної справи до свого провадження та відкриття провадження по справі від 19.09.2025 року було постановлено проводити розгляд справи у в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою Пересипського районного суду м. Одеси від 28.01.2026 року було постановлено закрити підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Представник позивача органу опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської – Дмитрієва Т.П. в судове засідання не з`явилася. Однак, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд провести розгляд справи за відсутності сторони позивача, та проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась без поважних причин. Про час та місце розгляду справи належним чином повідомлена, направлялось повідомлення за місцем реєстрації відповідача, однак, згідно поштового повідомлення, адресат за вказаною адресою відсутня, що вказує на вручення судової повістки належним чином (п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК). Відзив у визначений судом строк відповідач не подала. А тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справи за відсутності відповідача згідно вимог ч. 3 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК та ухвалює заочне рішення. 
Представник третьої особи служби у справах дітей Одеської міської ради – Просвіріна М.Я. в судове засідання не з`явилась. Однак, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить суд проводити розгляд справи за відсутності представника третьої особи.
Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Згідно приписів ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
По справі встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась дитина – ОСОБА_2 . Батьками дитини вказані ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 від 23.12.2009 року.
Відомості про батька внесені до актового запису про народження відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, а саме при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою, що підтверджується наявним в матеріалах справи Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 СК України № 00020207448 від 23.05.2018 року.
В подальшому, ІНФОРМАЦІЯ_6 народилась дитина – ОСОБА_3 . Батьками дитини вказані ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 від 23.07.2016 року.
Відомості про батька внесені до актового запису про народження відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, а саме при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою, що підтверджується наявним в матеріалах справи Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 СК України № 00017115429 від 17.09.2016 року.

І. Висновок суду щодо позовної вимоги про позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав відносно дітей.
З наявного в матеріалах справи висновку органу опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради від 18.08.2025 року № 01-05-3/436 вх, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Також вищевказаним висновком встановлено, що На адресу служби у справах дітей Одеської міської ради від центру соціальних служб Одеської міської ради в телефонному режимі надійшла інформація щодо багатодітної родини ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 . В будинку антисанітарія, відсутнє водопостачання, електропостачання, газопостачання. Мати, ОСОБА_1 зловживає спиртними напоями, не виконує належним чином батьківські обов`язки. 
В подальшому, 30.07.2025 року спеціалістами служби у справах дітей Одеської міської ради, центру соціальних служб Одеської міської ради та представником Відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області, з метою належного реагування на повідомлення та з`ясування всіх обставин, здійснено виїзд за адресою: АДРЕСА_1 . В будинку знаходилась матір, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Під час обстеження умов проживання родини спеціалістами служби у справах дітей Одеської міської ради з`ясовано, що в будинку відсутні всі комунікації, антисанітарія, всюди бруд, сморід, кімната та кухня захаращені речами, мотлохом, сміттям. Дитина не забезпечена належним харчуванням, необхідною медичною допомогою, належним доглядом. ОСОБА_1 пояснила, що вони із донькою ОСОБА_3 «тимчасово приїхали додому», а проживають у старшої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_2 . Окрім того, там також проживає ще одна донька ОСОБА_1 , а саме ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , по відношенню до своїх дітей вона є матір`ю одиначкою.
ОСОБА_5 , який є племінником ОСОБА_1 , та проживає в другій половині будинку АДРЕСА_1 , пояснив, що ОСОБА_1 зловживає спиртними напоями, не працює, не забезпечує дітей, агресивно поводить себе, молодшій доньці не надає належного медичного догляду, через що у дитини проблеми зі слухом. Малолітня ОСОБА_3 періодично знаходиться у нього.
Окрім того, 30.07.2025 року представниками служби у справах дітей Одеської міської ради, поліції із залученням бригади швидкої медичної допомоги було проведено оцінку рівня безпеки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та складено відповідний акт. Згідно Акту проведення оцінки рівня безпеки ОСОБА_1 неналежним чином виконує батьківські обов`язки, відсутні умови для проживання дітей, будинок перебуває в антисанітарному стані, сморід, присутні ознаки занедбаності житла, відсутні комунікації, крізь розкидані речі, сміття, відсутні продукти харчування. Дитина не забезпечена належним харчуванням, необхідною медичною допомогою, належним доглядом. У дитини ознаки недогляду та занедбаності, а саме: відчувався неприємний запах, одягнена в брудний одяг, спостерігався низький рівень гігієни дитини. Лікарем швидкої допомоги зафіксовано погіршення стану здоров`я дитини. Перебування малолітньої дитини разом з матір`ю, негативно впливає на її життя, стан здоров`я, розвиток та призводить до неналежного рівня задоволення її індивідуальних потреб відповідно до віку, загрожує її життю та здоров`ю. Висновок щодо рівня безпеки дитини – дуже небезпечно. 
В результаті підтвердження факту безпосередньої загрози життю та здоров`ю, з метою вжиття невідкладних заходів для забезпечення безпеки дитини, бригадою швидкої медичної допомоги та спеціалістами службою у справах дітей Одеської міської ради ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було доставлено до КНП «Міська дитяча клінічна лікарня № 3» Одеської міської ради для проведення медичного обстеження та надання необхідної медичної допомоги.
Відповідно до повідомлення КНП «Міська дитяча клінічна лікарня №3» Одеської міської ради № 635-С від 30.07.2025 року, дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , госпіталізовано з діагнозом: педикульоз, хронічний гнійний лівобічний епітимпаніт, стан після загально порожнинної операції лівого вуха. Слідів жорстокого поводження на шкірі немає.
Відповідно до наказу служби у справах дітей Одеської міської ради № 105/166 від 18.08.2025 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тимчасово влаштовано в сім`ю родички (сестри) – ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
ОСОБА_1 має ще одну неповнолітню доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка постійно проживає разом із своєю рідною сестрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_2 , та відносно якої вона також належним чином не виконує батьківські обов`язки, не утримує та не виховує.
ОСОБА_1 надала нотаріальну посвідчену заяву приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ганченко О.М., зареєстровано в реєстрі за № 1027 від 13.08.2025 року з якої вбачається, що ОСОБА_1 , повністю розуміючи значення своїх дій те без будь-якого тиску зі сторони, відповідно до власного волевиявлення, на підставі прийнятого нею рішення, не заперечую проти позбавлення її батьківських прав відносно її дітей: неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне.
Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.
Згідно принципів, закріплених ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Статтею 11 ЗУ «Про охорону дитинства» передбачено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Згідно приписів ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Ухилення від виконання юридичного обов`язку – виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини – це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, що в судовому засіданні було судом достовірно встановлено, виходячи з наданих суду доказів.
Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав і свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Статтею ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Відповідно до п.п.15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 Сімейного кодексу України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.
Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.
Так, Європейський суд з прав людини (рішення у справі "Хант проти України" від 07.12.2006, рішення у справі Olsson V. Sweden (№2) від 27.11.1992) нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.
Виходячи з наведеного, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який застосовується при наявності негативного впливу батьків (одного з батьків) на розвиток дитини.
Під час розгляду даної справи суд дійшов обґрунтованого висновку, що таке втручання спрямоване на захист прав і свобод дітей – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно, воно має законну мету у розумінні пункту 2 статті 8 Конвенції.
Статтею 9 Конвенції про права дитини встановлено, що держави – учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
При цьому, встановленні під час розгляду даної справи обставини переконують суд у тому, що відповідачка ОСОБА_1 взагалі не має бажання виконувати батьківські функції щодо своїх дітей. Докази протилежного у матеріалах справи відсутні.
Таким чином, зазначені обставини дають суду обґрунтовані підстави для переконання, що через тривалий час окремого проживання між відповідачкою та дітьми втрачено родинні зв`язки та розуміння їх вікових психологічних особливостей. Матір дітьми не цікавиться, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, підготовку до самостійного життя, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до дітей, що розцінюється судом як свідоме нехтування своїми обов`язками.
Крім того, така поведінка матері суперечить принципам Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 (принцип 6), в якій проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.
Вказані принципи відповідачка, як матір, нехтує, оскільки ухиляюєься від виконання своїх обов`язків батьків по вихованню дітей.
З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про те, що відповідачка тривалий час ухилялися від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, не займається їх вихованням, не піклується, матеріально не забезпечує, під час розгляду справи не проявила інтересу до стану їх здоров`я, не цікавиться фізичним, моральним і духовним розвитком дітей, а тому суд вважає, що ОСОБА_1 слід позбавити батьківських прав відносно дітей – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до приписів ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання, однак, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
Суд звертає увагу відповідачки на те, що відповідно до ч. 1 ст. 169 СК України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.
В такому разі, судом буде перевірено, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини (ч. 4 ст. 169 Сімейного кодексу України).

ІІ. Висновок суду щодо позовної вимоги про стягнення аліментів.
Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно ч. 2 ст. 166 СК України, особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. 
У статті 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Згідно приписів ч. 2 ст.182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Прожиткові мінімуми для piзних категорій населення на 2026 рік в Україні встановлюються Законом України "Пpo Державний бюджeт на 2026 рік".
Так, прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років з 01.01.2026 року становить 3512 грн., а для дитини віком до 6 років з 01.01.2026 року становить 2817 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
А тому, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частина з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно приписів ст. 191 ч. 1 аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову – на відповідача.
Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
А тому, на виконання вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідачів в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1211,20 грн за вимогу немайнового характеру та 1211,20 грн. за вимогу майнового характеру, встановлений Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VІ з урахуванням ставок судового збору станом на 01.01.2025 року (рік звернення до суду з позовом).
На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення з відповідача в користь позивачки аліментів за один місяць з моменту звернення з позовом до суду підлягає негайному виконанню.
Керуючись ст.ст. 164, 166, 170, 182, 183 СК України, керуючись ст. ст. 4, 12, 19, 81, 141, 247, 263-265, 280-282, 354, 430 ЦПК України, суд,- 

УХВАЛИВ:

Позовну заяву органу опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_1 , за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору служби у справах дітей Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів – задовольнити.
Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно її неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та відносно її малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути з ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20 серпня 2025 року та до досягнення повноліття найстаршої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а саме до ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Відповідно до вимог ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. 
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 1211/одна тисяча двісті одинадцять/грн. 20 коп.

Учасники справи:
Позивач: Орган опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради, місцезнаходження: 65025, м. Одеса, пр-т. Князя Володимира Великого, 106.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНКОПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .
Третя особа: Служба у справах дітей Одеської міської ради, місцезнаходження: 65017, м. Одеса, вул. Косовська, буд. 2-Д.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача із дотриманням вимог ст.ст. 284 – 285 ЦПК України.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивачем заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку шляхом подання протягом тридцяти днів апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених вище строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга.
Повний текст рішення складено 01 квітня 2026 року.

Суддя Пересипського 
районного суду м. Одеси     І.О. Кремер