Справа № 420/33626/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 квітня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Вовченко О.А., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:
До Одеського окружного адміністративного суду 03.10.2025 року надійшов позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, в якому позивач просить суд:
- визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, ЄДРПОУ 03194772, щодо відмови у видачі Довідок за формою Додатку 4 та Додатку 6 до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб затвердженого Постановою КМУ №622 від 14.09.2016 року;
- зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, ЄДРПОУ 03194772, оформити і видати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , довідку про складові заробітної плати для державного службовця, який до 1 січня 2024 р. працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), за формою Додатку 4 до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого Постановою КМУ №622 від 14.09.2016 року;
- зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, ЄДРПОУ 03194772, оформити і видати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , довідку про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та яка на дату виходу на пенсію не займала посаду в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію посад державної служби за формою Додатку 6 до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого Постановою КМУ №622 від 14.09.2016 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вона перебуває на обліку в Головному управлінні пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію за віком з 21.01.2025 року. 05.04.2025 року позивач звернулась через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України із заявою щодо призначення пенсії відповідно до ЗУ «Про державну службу» №889 від 10.12.2015 року, який набрав чинності 01.05.2016 року. У відповіді від 21.04.2025 року ГУ ПФУ в Одеській області зазначило, що для отримання пенсії згідно ЗУ «Про державну службу», необхідно звернутися до будь-якого відділу обслуговування громадян (сервісний центр) з оригіналами таких документів; паспорт, довідка РНОКПП, трудовою книжкою та довідкою про заробітну плату для призначення пенсій державним службовцям, оформленим згідно із Порядком призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженим Поставною КМУ №622 від 14.09.2016 року та змінами до зазначеного Порядку, затвердженими Постановою КМУ №823 від 12.07.2024 року. Оскільки на час набрання чинності ЗУ «Про державну службу» №889 від 10.12.2015 року, позивач працювала в Управлінні праці та соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, вона звернулась із заявою по надання довідок про складові заробітної плати для державного службовця за формою Додатку 4 та Додатку 6 до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб затвердженого Постановою КМУ №622 від 14.09.2016 року. Як стверджує позивач, вказані довідки необхідні для призначення пенсії за віком відповідно до ЗУ «Про державну службу». Управління праці та соціального захисту населення у своєму листі №3321/02 від 11.09.2025 року повідомило, що зазначені довідки не можуть бути видані оскільки з прийняттям ЗУ «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07.06.2001 року №2493-ІІІ проходження служби в органах місцевого самоврядування не є проходженням державної служби та посади в органах місцевого самоврядування не належать до посад віднесених до відповідних категорій державних службовців. Відповідач вважає, що особи, які працювали/працюють в органах місцевого самоврядування після 04 липня 2001 року, не були /не є державними службовцями та не проходили/не проходять державну службу.
Не погодившись з таким рішенням відповідача позивач звернуласт до суду з даним позовом.
08.10.2025 року ухвалою судді прийнято до розгляду позовну заяву і відкрито провадження по справі.
21.10.2025 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що з вимогами, викладеними у адміністративному позові, УПтаСЗН не згодне, вважає їх не законними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Як зазначено у відзивів, позивач в період з 10.05.1995 року по 01.05.2016 працювала в Управлінні праці та соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, що підтверджується записом в її трудовій книжці. Разом з тим, відповідач не згодний з твердженням Позивача, що даний період роботи на посаді в органах місцевого самоврядування входять до стажу державної служби.
З покликанням на положення ст.1, ст.2, ст.21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07.06.2001 № 2493-III, Постанову Верховної Ради України «Про введення в дію Закону України «Про державну службу», Указ Президента України від 16 березня 1994 року № 88\94, остановою Кабінету Міністрів України від 18 квітня 1994 року № 239, відповідач вказує, що з 18 квітня 1994 року посади працівників місцевих рад та їх виконавчих комітетів були віднесені до відповідних категорій посад державних службовців. Однак, з набранням чинності Закон 2493-III проходження служби в органах місцевого самоврядування не є проходженням державної служби та посади в органах місцевого самоврядування не належать до посад, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців.
Тобто особи, як стверджує відповідач, які працювали/працюють в органах місцевого самоврядування після 04 липня 2001 року (дата опублікування Закону 2493-III), не були/не є державними службовцями та не проходили/не проходять державну службу.
Крім того, ні Законом України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ «Про державну службу» (далі Закон 3723-ХІІ), ні Законом 3723-ХІІ не було передбачено, що служба в органах місцевого самоврядування прирівнюється до державної служби, а, отже, і посади в органах місцевого самоврядування не прирівнюються до посад державної служби.
Як зазначено у відзиві, згідно з пунктом 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 889-VIII від 10.12.2015 «Про державну службу» для осіб, які на день набрання чинності даним Законом мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Отже, на думку відповідача, до зазначених 10-річного та 20-річного стажу роботи зараховуються періоди роботи лише на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців. Таким чином, на підставі вищевикладеного та роз`яснень від 04.10.2024 № 188-р/з Національного агентства України з питань державної служби, посадові особи місцевого самоврядування не мають права на призначення пенсії відповідно до пунктів 10 і 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону 889-VIII. Пенсії таким особам призначається відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Також, у відзиві зазначено, що відповідно до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб (абз. 3 пункт 6), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 р. № 622, довідки за формою Додатку 4 та за формою Додатку 6, передбачених зазначеним Порядком, видаються державним органом. Управління праці та соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області не є державним органом, а є виконавчим органом Ізмаїльської міської ради, тому надання вищезазначених довідок не відноситься до компетенції УПтаСЗН Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області.
З урахуванням вищевикладеного, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 .
Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з позовною заявою, відзивом на позов, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються вимоги та перевіривши їх наданими доказами, суд встановив таке.
ОСОБА_1 в період з 10.05.1995 року по 01.05.2016 працювала в Управлінні праці та соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, що підтверджується записом в її трудовій книжці. 
Згідно запису №13 трудової книжки серії НОМЕР_2 10.05.1995 року позивачу присвоєно 12 ранг державного службовця.
23.06.1995 року ОСОБА_1 прийняла присягу державного службовця.
Згідно запису №14 трудової книжки серії НОМЕР_2 01.04.2000 року позивачу присвоєно 11 ранг державного службовця.
Згідно запису №17 трудової книжки серії НОМЕР_2 14.07.2001 року позивачу присвоєно 11 ранг посадової особи місцевого самоврядування.
04.07.2001 року позивач прийняла присягу посадової особи місцевого самоврядування.
28.07.2025 ркоу позивач звернулась до відповідача із заявою, в якій просила:
- оформити і видати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , довідку про складові заробітної плати для державного службовця, який до 1 січня 2024 р. працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), за формою Додатку 4 до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб затвердженого Постановою КМУ №622 від 14.09.2016 року;
- оформити і видати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , довідку про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та яка на дату виходу на пенсію не займала посаду в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію посад державної служби за формою Додатку 6 до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб затвердженого Постановою КМУ №622 від 14.09.2016 року.
11.09.2025 року у відповідь на вказану заяву Управлінням праці та соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області складено листа №3321/02, в якому повідомлено таке:
«З набранням чинності Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07.06.2001 № 2493-ІІІ (далі - Закон 2493-111) проходження служби в органах місцевого самоврядування не є проходженням державної служби та посади в органах місцевого самоврядування не належать до посад, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців.
Тобто особи, які працювали/працюють в органах місцевого самоврядування після 04 липня 2001 року (дата опублікування Закону 2493-III), не були/не є державними службовцями та не проходили/не проходять державну службу.
Крім того, ні Законом України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ «Про державну службу» (далі Закон 3723-ХІІ), ні Законом 3723-ХІІ не було передбачено, що служба в органах місцевого самоврядування прирівнюється до державної служби, а, отже, і посади в органах місцевого самоврядування не прирівнюються до посад державної служби.
Згідно з пунктом 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 889-VIII від 10.12.2015 «Про державну службу» для осіб, які на день набрання чинності даним Законом мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. 
Отже, до зазначених 10-річного та 20-річного стажу роботи зараховуються періоди роботи лише на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців.
Таким чином, на підставі вищевикладеного та роз`яснень від 04.10.2024 № 188-р/з Національного агентства України з питань державної служби, посадові особи місцевого самоврядування не мають права на призначення пенсії відповідно до пунктів 10 і 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення». Закону 889-VIII. Пенсії таким особам призначається відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Також повідомляємо, що, відповідно до Порядку призначення пенсій деяким категорім осіб (абз. 3 пункт 6), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 р. № 622, довідки за формою Додатку 4 та за формою Додатку 6, передбачених зазначеним Порядком, видаються державним органом.
Управління праці та соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області не є державним органом, а є виконавчим органом Ізмаїльської міської ради, тому надання вищезазначених довідок не відноситься до компетенції УПтаСЗН Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області».
Вважаючи протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, ЄДРПОУ 03194772, щодо відмови у видачі Довідок за формою Додатку 4 та Додатку 6 до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб затвердженого Постановою КМУ №622 від 14.09.2016 року, позивач звернулась до суду з даним позовом.
Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Пенсійне забезпечення державних службовців станом до 01.05.2016 регулювалося Законом України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-XII (далі Закон №3723-XII).
Відповідно до частини 1 статті 37 Закону №3723- ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченому абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
З 01.05.2016 набрав чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII (далі Закон №889-VIII).
Підпунктом 1 пункту 2 розділу XI «Прикінцевих та перехідних положень» Закону №889-VIII визнано таким, що втратив чинність, Закон України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.
Згідно з пунктом 10 розділу XI «Прикінцевих та перехідних положень» Закону №889-VІІІ державні службовці, які на день набрання чинності вказаним Законом України займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Згідно з пунктом 11 розділу XI «Прикінцевих та перехідних положень» Закону №889-VІІІ перелік посад державної служби, які займали особи з числа колишніх державних службовців, що належать до певної категорії посад, передбачених вказаним Законом, визначається Кабінетом Міністрів України.
Пункт 12 розділу XI «Прикінцевих та перехідних положень» Закону №889-VІІІ визначає, що для осіб, які на день набрання чинності вказаним Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Тобто, «Прикінцевими та перехідними положеннями» Закону №889-VIII від 10.12.2015 передбачено, що за наявності в особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Водночас для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, статтею 37 Закону №3723-XII передбачено додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.
Так, обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною 1 статті 37 вказаного Закону України і «Прикінцевих та перехідних положень» Закону №889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.
Отже, після 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом України №889-VIII) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України №3723-XII лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону №889-VIII та мають передбачені частиною 1 статті 37 Закону №3723-XII вік і страховий стаж.
Аналогічні висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі №822/524/18 та у постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі №676/4235/17.
При цьому, абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.03.2003 №1058-IV (далі Закон №1058-IV) встановлено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, пенсії або аналогічної виплати, встановленої в інших державах, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі встановлюється з урахуванням зазначених сум.
Суд також зазначає, що стаж державної служби за періоди роботи до 01.05.2016 обчислюється згідно з законодавством, яке діяло раніше, і на тих умовах і в порядку, що були ним передбачені (пунктом 8 розділу XI «Прикінцевих та перехідних положень» Закону №889-VIII).
Спірним питанням у цій справі є право позивача на зарахування стажу роботи на посадах в органі місцевого самоврядування до стажу роботи на посадах державної служби та отримання довідок про складові заробітної плати державного службовця.
Як вже встанволено судом, ОСОБА_1 в період з 10.05.1995 року по 01.05.2016 працювала в Управлінні праці та соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, що підтверджується записом в її трудовій книжці. 
Згідно запису №13 трудової книжки серії НОМЕР_2 10.05.1995 року позивачу присвоєно 12 ранг державного службовця.
23.06.1995 року ОСОБА_1 прийняла присягу державного службовця.
Згідно запису №14 трудової книжки серії НОМЕР_2 01.04.2000 року позивачу присвоєно 11 ранг державного службовця.
Згідно запису №17 трудової книжки серії НОМЕР_2 14.07.2001 року позивачу присвоєно 11 ранг посадової особи місцевого самоврядування.
04.07.2001 року позивач прийняла присягу посадової особи місцевого самоврядування.
З наданої до суду довідки форми ОК-5 судом встановлено, що в до Управлінні праці та соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області позивача працювала до травня 2025 року.
Правові, організаційні, матеріальні та соціальні умови реалізації громадянами України права на службу в органах місцевого самоврядування, загальні засади діяльності посадових осіб місцевого самоврядування, їх правовий статус, порядок та правові гарантії перебування на службі в органах місцевого самоврядування регулює Закон України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07.06.2001 №2493-III (далі - Закон №2493-III).
Служба в органах місцевого самоврядування це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом (стаття 1 Закону №2493-III)
Посадовою особою місцевого самоврядування, в розумінні статті 2 Закону №2493-III, є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.
Статтею 14 Закону №2493-III встановлено класифікацію посад в органах місцевого самоврядування (сім категорій).
Відповідно до пункту 2 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону №2493-III дія Закону №3723-ХІІ поширюється на органи і посадових осіб місцевого самоврядування в частині, що не суперечить Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», цьому Закону та іншим законам України, що регулюють діяльність місцевого самоврядування.
Статтею 46 Закону №889-VIII визначені особливості стажу державної служби, зокрема у пункті 2 зазначено, що до стажу державної служби зараховуються, зокрема, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом №2493-III.
Відповідно до пункту 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 №229, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом №889-VIII обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI «Прикінцевих та перехідних положень» Закону №889-VIII.
Відповідно до пункту 8 розділу XI «Прикінцевих та перехідних положень» Закону №889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.
Стаж державної служби до 01.05.2016 обчислювався відповідно до Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №283 від 03.05.1994 (далі Порядок №283), та додатка до нього.
Відповідно до абзацу 12 пункту 2 Порядку №283 до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування, (2493-14), а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.
Пунктом 2 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» дію Закону України «Про державну службу» поширено на органи і посадових осіб місцевого самоврядування в частині, що не суперечить Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», цьому Закону та іншим законам України, що регулюють діяльність місцевого самоврядування.
Згідно із пунктом 4 Порядку №229 до стажу державної служби зараховується, зокрема, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».
Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 46 Закону №889-VIII до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».
Отже, викладеними нормами законодавства передбачено віднесення до стажу державної служби часу перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, які визначені Законом №2493-ІІІ.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 26.06.2018 у справі №735/939/17 та в постанові від 19.03.2019 у справі №357/1457/17.
Крім того, Верховний Суд в постанові від 10.05.2018 у справі №351/1792/17 зазначив, що після набрання чинності Законом України «Про державну службу» №889-VIII положення законодавства в частині механізму обрахунку стажу державної служби не змінилися. Відповідно до статті 46 Закону України «Про державну службу» №889-VIII та пункту 4 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 №229, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування» зараховується до стажу державної служби.
Відповідно до пункту 8 «Прикінцевих положень» Закону №889-VIII стаж державної служби за період роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах установлених на той час законодавством.
З огляду на правову позицію Верховного Суду висновується, що оскільки позивач з 10.05.1995 року по 31.03.2025 року займала посади в органах місцевого самоврядування, які віднесені до відповідної категорії посад державної служби, отже, відповідно до пункту 8 «Прикінцевих положень» Закону №889-VIII такі мають бути зараховані до стажу державної служби за період роботи до набрання чинності Законом №889-VIII.
Суд зазначає, що для звернення до органу Пенсійного фонду України про призначення пенсії державного службовця на підставі пунктів 2, 10, 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII та статті 37 Закону №3722-ХІІ особа повинна попередньо отримати довідки про розмір заробітної плати для обчислення розміру її пенсії.
Порядок видачі довідок, які видаються для призначення пенсій державним службовцям згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10.12.2015 №889-VIII «Про державну службу» та відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-XII «Про державну службу» передбачений Порядком призначення пенсій деяким категоріям осіб, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 (далі Порядок №622).
Так, 20.07.2024 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України №823 «Про внесення змін до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб», якою, зокрема, абзац 6 пункту 4 Порядку №622 викладено у такій редакції: «за бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на дату виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах, визначених законодавством, таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі. Середньомісячна сума зазначених виплат за місяць визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за місяць на фактичну чисельність державних службовців за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.
Визначення заробітної плати для призначення пенсії державним службовцям, які працювали в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, здійснюється з урахуванням положень пунктів 4-1 і 4-2 цього Порядку».
Згідно з пунктом 4 Порядку №622 пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому:
посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби);
розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;
у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 р., середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 р. на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 р., а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 р. на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 р. як за повний місяць;
матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.
Визначення заробітної плати для призначення пенсії державним службовцям, які працювали в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, здійснюється з урахуванням положень пунктів 4-1 і 4-2 цього Порядку.
Пунктом 4-1 Порядку №622 визначено, що для призначення пенсії державним службовцям, які працювали з 1 січня 2024 р. в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, та посади яких було класифіковано, заробітна плата визначається з урахуванням:
посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років у розмірах, установлених на дату звернення за призначенням пенсії (за посадою, передбаченою штатним розписом);
розмірів виплат, зазначених в абзацах третьому - п`ятому пункту 4 цього Порядку, визначених у середньомісячних сумах за період починаючи з 1 січня 2024 р. до місяця звернення особи. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у січні 2024 р., середньомісячна сума таких виплат визначається з розрахунку виплат за січень 2024 р. як за повний місяць.
Особам, які працювали на посадах державної служби, класифікацію яких було проведено, і мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та які на дату виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір виплат, зазначених в абзацах третьому - п`ятому пункту 4 цього Порядку, починаючи з 1 січня 2024 р. за вибором таких осіб визначається в середньомісячних сумах за період з 1 січня 2024 р. до місяця звернення особи або за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше 1 січня 2024 р., визначених за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) державної служби у штатному розписі державного органу, встановленою на основі класифікаційного коду, в середніх розмірах, визначених законодавством, таких виплат. Середньомісячна сума зазначених виплат за місяць визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за місяць на фактичну чисельність державних службовців за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі за визначеним класифікаційним кодом. При цьому для осіб, які звернулися за призначенням пенсії у січні 2024 р., середньомісячна сума таких виплат визначається з розрахунку виплат за січень 2024 р. як за повний місяць.
Для призначення пенсії державним службовцям, які працювали з 1 січня 2024 р. у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, та посади яких було класифіковано, подаються довідки про:
посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років, які особа отримувала за останнім місцем роботи на державній службі, за формою згідно з додатком 1;
розміри виплат, зазначених в абзаці третьому цього пункту, які особа отримувала за останнім місцем роботи на державній службі, за формою згідно з додатком 2;
середньомісячний розмір виплат, визначений за вибором особи, відповідно до абзацу п`ятого цього пункту, за формою згідно з додатком 3.
Відповідно до пункту 4-2 Порядку №622 для державних державних службовців, які працювали в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, та яких не було переведено на посади, передбачені штатним розписом, форму якого затверджено наказом Мінфіну від 28 січня 2002 р. № 57 (з урахуванням змін, внесених наказом Мінфіну від 27 листопада 2023 р. № 661), або які звільнилися до 1 січня 2024 р. з таких органів, визначення заробітної плати для призначення пенсії державним службовцям здійснюється з урахуванням пункту 4 цього Порядку. При цьому посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на 31 грудня 2023 р., а розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв, але не пізніше 31 грудня 2023 року.
Для призначення пенсії державного службовця таким особам та особам, які працювали у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби, подаються довідки про:
посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років за останнім місцем роботи на державній службі за формою згідно з додатком 4;
розміри виплат, зазначених в абзацах третьому - п`ятому пункту 4 цього Порядку, за останнім місцем роботи на державній службі за формою згідно з додатком 5;
розміри виплат, зазначених в абзаці шостому пункту 4 цього Порядку, за формою згідно з додатком 6.
Пунктами 5 та 6 Порядку №622 передбачено, що довідки про заробітну плату державних службовців, визначені за формами згідно з додатками 1-6, видаються виключно для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI “Прикінцеві та перехідні положення” Закону України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII “Про державну службу” пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 р. № 3723-XII “Про державну службу” та не є підставою для перегляду раніше призначеної пенсії державного службовця.
У разі ліквідації державного органу довідки видаються органом, який є правонаступником, а в разі його відсутності - у порядку, встановленому Мінсоцполітики за погодженням із НАДС.
У разі перейменування посад, зокрема відсутності відповідних посад державної служби у штатних розписах на дату звернення особи за призначенням пенсії державного службовця, прирівняння (встановлення відповідності) посад державної служби після 1 січня 2024 р. здійснюється на основі визначеного державним органом класифікаційного коду, зазначеного в штатному розписі на дату звільнення особи.
За посадами державної служби, які не визначені класифікаційним кодом на дату звільнення особи, прирівняння (встановлення відповідності) посади працюючих державних службовців не здійснюється. Довідки видаються державним органом відповідно до умов, що діяли до 1 січня 2024 р. з урахуванням пункту 4 цього Порядку.
Додатком 4 до Порядку №622 встановлена форма довідки про складові заробітної плати для державного службовця, який до 1 січня 2024 р. працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років)
Додатком 5 до Порядку №622 встановлена форма довідки про інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, який до 1 січня 2024 р. працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або які працювали у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд).
Додатком 6 до Порядку №622 встановлена форма довідки про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та яка на дату виходу на пенсію не займала посаду в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію посад державної служби
Отже за змістом вказаних приписів для призначення пенсії державного службовця видаються довідки, форми яких передбачені додатками №1-6 до Порядку №622, в залежності від того, чи проведено класифікацію посад державних службовців
Оскільки позивач працювала на посадах віднесених до державної служби, довідки про заробітну плату для призначення пенсії повинні бути видані за формами, передбаченими у додатках 4 та 5 Порядку №622.
Посилання відповідача на те, що позивач не підпадає під категорію осіб, які мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-ХІІ, судом оцінюються критично, оскільки повноваження щодо призначення/перерахунку пенсії покладені на територіальні органи Пенсійного фонду України.
З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що дії Управління праці та соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, ЄДРПОУ 03194772, щодо відмови у видачі Довідок за формою Додатку 4 та Додатку 6 до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб затвердженого Постановою КМУ №622 від 14.09.2016 року є протиправними, а позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.
Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Необхідно зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).
Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.
Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.
Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Приписами ч.1 ст.77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов позивача не підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З матеріалів справи вбачається, що, позивачем за подачу даного адміністративного позову сплачено 1211,20 грн судового збору.
Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку про стягнення з Управління праці та соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача судового збору у розмірі 1211,20 грн.
Керуючись ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити.
Визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, ЄДРПОУ 03194772, щодо відмови у видачі Довідок за формою Додатку 4 та Додатку 6 до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб затвердженого Постановою КМУ №622 від 14.09.2016 року.
Зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області оформити і видати ОСОБА_1 довідку про складові заробітної плати для державного службовця, який до 1 січня 2024 р. працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), за формою Додатку 4 до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого Постановою КМУ №622 від 14.09.2016 року.
Зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області оформити і видати ОСОБА_1 довідку про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та яка на дату виходу на пенсію не займала посаду в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію посад державної служби за формою Додатку 6 до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого Постановою КМУ №622 від 14.09.2016 року.
Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211,20 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач – ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).
Відповідач - Управління праці та соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області (вул. І.Франка,10, м.Ізмаїл, Одеська область, 68600, код ЄДРПОУ 03194772).

Суддя O.A. Вовченко