ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
06 лютого 2026 року 	Справа № 280/10712/25 м.Запоріжжя	
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Батрак І.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області
про визнання рішення протиправним, його скасування та зобов`язання вчинити певні дії
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі – ГУ ПФУ в Запорізькій області, відповідач), в якому просить суд:
визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 23.10.2025 № 8001-80196708-2025-3 про відмову позивачу в призначенні одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії російської федерації проти України;
зобов`язати відповідача призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу за шкоду життю та здоров`ю, передбачену Законом України «Про одноразову грошову допомогу за шкоду життю та здоров`ю, шкоду працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії російської федерації проти України» від 20.03.2023 №2980-ІХ, на підставі заяви позивача від 17.02.2025 та доданих до неї документів.
На обґрунтування позовних вимог у позовній заяві зазначає, що зі змісту оскаржуваного рішення від 23.10.2025 вбачається, що на виконання вимог вказаної норми, відповідачем було направлено запити до Адміністрації Держспецзв`язку 26.02.2025 №0800-0313-5/18497, 11.03.2025 № 0800-0313-5/22392, 13.05.2025 № 0800-0313-5/46108, 03.10.2025 № 0800-0313-5/122644 для підтвердження факту віднесення Оріхівського МРРЕМ ПАТ «Запоріжжяобленерго», на якому працював позивач, до об`єктів критичної інфраструктури (далі — ОКІ), включення такого об`єкта до Реєстру ОКІ та набуття ним правового статусу ОКІ. Однак, початок функціонування Реєстру об`єктів критичної інфраструктури відбувся вже після дня настання страхового випадку, який стався з позивачем 11.10.2022, а тому з урахуванням принципу верховенства права, особа не може бути позбавлена у захисті порушеного права з підстав відсутності законодавства, яке б регулювало спірні правовідносини станом на час їх виникнення. Наголошує, що як станом на 11.10.2022, так і на час прийняття оскаржуваного рішення від 23.10.2025, Оріхівський МРРЕМ ПАТ «Запоріжжяобленерго» відповідно до постановою Кабінету Міністрів України №1109 від 09.10.2020 «Деякі питання об`єктів критичної інфраструктури» відноситься до переліку об`єктів критичної інфраструктури, та, оскільки нещасний випадок з позивачем стався до введення в дію Реєстру об`єктів критичної інфраструктури, відповідачем під час прийняття оскаржуваного рішення мала бути врахована норма ч. 4 ст. 6 Закону України «Про одноразову грошову допомогу за шкоду життю та здоров`ю, шкоду працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії російської федерації проти України», чого безпідставно зроблено не було. Позивач вважає таке рішення відповідача протиправним, у зв`язку з чим змушена звернутись до суду.
Ухвалою судді від 08.12.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами в порядку, визначеному статтею 262 КАС України. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.
Відповідач позов не визнав, 22.12.2025 через систему «Електронний суд» надіслав відзив (вх. №64022), у якому пояснює, що Головним управлінням направлено запит до Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України про підтвердження факту віднесення структурного підрозділу «Оріхівський міжрайонний район електричних мереж» ПАТ «Запоріжжяобленерго», на якому працював потерпілий, до об`єктів критичної інфраструктури (далі – ОКІ), включення такого об`єкта до Реєстру ОКІ та набуття ним правового статусу ОКІ. Адміністрацією Держспецзв`язку на зазначений запит надано інформацію, що структурний підрозділ «Оріхівський міжрайонний район електричних мереж» ПАТ «Запоріжжяобленерго» не внесений до Реєстру ОКІ та не набув правового статусу ОКІ. Зауважує, що на підставі викладеного Головним управлінням прийнято рішення від 25.02.2025 №80196708/8001-80196708-2025-3 про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що позивач не належав до числа працівників об`єктів критичної інфраструктури. Також Головним управлінням були здійснені повторні запити від 11.03.2025 та від 13.05.2025 до Адміністрації Держспецзв`язку щодо факту віднесення структурного підрозділу «Оріхівський міжрайонний район електричних мереж» ПАТ «Запоріжжяобленерго», на якому працював ОСОБА_1 , до ОКІ та набуття ним правового статусу ОКІ. Адміністрацією Держспецзв`язку на зазначені запити листами від 14.03.2025 та від 23.05.2025 повідомлено, що «Оріхівський міжрайонний район електричних мереж» ПАТ «Запоріжжяобленерго» не внесено до Реєстру ОКІ, тому відсутні підстави для перегляду прийнятого рішення про відмову в наданні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , у зв`язку із чим просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Враховуючи приписи частини 5 статті 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).
Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України). 
Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.
ОСОБА_1 працював водієм автотранспортних засобів Оріхівського міжрайонного району електричних мереж (далі — Оріхівський МРРЕМ) ПАТ «Запоріжжяобленерго».
11.10.2022 в результаті нещасного випадку на виробництві внаслідок бойових дій позивач отримав тілесні ушкодження у вигляді мінно-вибухової травми з множинними осколковими сліпими пораненнями стегон (сторонні тіла — метал), ІІ-ІІІ пальців правої кисті, осколковими наскрізними пораненнями правої сідничної ділянки та промежини без ураження прямої кишки, нейросенсорної двобічної втратою слуху, що підтверджується висновком експерта № 1419/к, вих. № 2162 від 11.12.2024, на підставі постанови слідчого 3-го відділення СВ УСБУ в Запорізькій області від 14.08.2024.
Відповідно до акту спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 11.10.2022 на Оріхівському МРРЕМ ПАТ «Запоріжжяобленерго», складеного 30.11.2022 за формою Н-1/П, нещасний випадок з ОСОБА_1 визнано пов`язаним із виробництвом, як такий, що підпадає під дію підпункту 2 пункту 52 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2019 № 337.
Внаслідок зазначеного нещасного випадку ОСОБА_1 встановлено 65 % стійкої втрати професійної працездатності та 2 групу інвалідності, що підтверджується висновком травматологічної медико-соціальної експертної комісії м. Запоріжжя від 09.02.2023 серії 12 ААА № 149886.
Відповідно до виписки з акта огляду МСЕК про результати визначення ступеня працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги до довідки серії 12 ААА №125218 при повторному огляді 21.03.2024 позивачу встановлена 3 група інвалідності, причина втрати професійної працездатності — нещасний випадок на виробництві, 30%, встановлено з 11.10.2022.
17.02.2025 ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Запорізькій області з заявою про призначення і виплату одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю внаслідок військової агресії російської федерації проти України, під час виконання ним службових обов`язків на об`єкті критичної інфраструктури.
В подальшому, позивач неодноразово звертався до відповідача з заявами надати інформацію про результати розгляду заяви від 17.02.2025, і лише відповідно до листа від 14.08.2025 № 13967-14247/Ю-02/8-0800/25, який надійшов на адресу його реєстрації ( АДРЕСА_1 ) позивачу стало відомо про відмову у призначення одноразової грошової допомоги відповідно до постанови відповідача від 25.02.2025 № 8001-80196708/8001-80196708-2025-3. Також відповідач наголосив, що копію вищезазначеної постанови він вже надсилав позивачу листом від 11.03.2025 №0800-0210-8/22600.
Проте, відповідно до довідки ВПО № 2301-5002382489 ОСОБА_1 зареєстрований як внутрішньо переміщена особа з 12.12.2022 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , а тому спірного рішення не отримував.
Не погоджуючись з постановою відповідача від 25.02.2025 № 8001-80196708/8001-80196708-2025-3 позивач звернувся зі скаргою до Пенсійного фонду України, зареєстрована за вх. № 51126/Ю-2800-25 від 18.09.2025.
У відповідь на скаргу позивачу надійшло рішення Пенсійного фонду України про результати розгляду скарги від 17.10.2025 № 42883-51126/Ю-03/8-2800/25, відповідно до якого скаргу ОСОБА_1 задоволено, постанову ГУ ПФУ в Запорізькій області від 25.02.2025 № 8001-80196708/8001-80196708-2025-3 скасовано у зв`язку з невідповідністю вимогам щодо змісту та мотивування адміністративного акту відповідно до ст.ст. 71, 72 Закону України «Про адміністративну процедуру», зобов`язано відповідача повторно розглянути справу за заявою ОСОБА_1 
25.11.2025 позивач звернувся до відповідача з вимогою надати копію рішення про результати розгляду заяви про надання одноразової грошової допомоги від 17.02.2025, ухваленого з урахуванням вимог рішення ПФУ від 17.10.2025 № 42883-51126/Ю-03/8-2800/25, на яку 03.12.2025 отримав рішення відповідача від 23.10.2025 № 8001-80196708-2025-3 про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії російської федерації проти України.
Не погоджуючись з рішенням відповідача про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії російської федерації проти України, позивач звернувся із даним позовом до суду про його скасування.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Згідно зі статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 статті 1 Закону України «Про одноразову грошову допомогу за шкоду життю та здоров`ю, шкоду працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України» від 20.03.2023 №2980-ІХ (далі - Закон №2980-ІХ) визначено, що право на призначення і виплату одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю мають особи з числа працівників об`єктів критичної інфраструктури, державних службовців, посадових осіб місцевого самоврядування, які стали особами з інвалідністю у зв`язку з пораненням, каліцтвом, контузією або внаслідок захворювання, пов`язаних з виконанням посадових (службових, професійних) обов`язків у період військової агресії Російської Федерації проти України в районах проведення після 24 лютого 2022 року воєнних (бойових) дій або в районах, що піддавалися після цієї дати бомбардуванням, авіаударам та іншим збройним нападам.
За приписами пункту 1 частини 2 статті 6 Закону №2980-ІХ право на отримання одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю, передбаченої цим Законом, мають також особи, визначені частиною першою статті 1 цього Закону, визнані особами з інвалідністю у період з 24 лютого 2022 року до набрання чинності цим Законом (тобто до 01.05.2023).
Відповідно до частини 1 статті 3 Закону №2980-ІХ одноразова грошова допомога за шкоду життю та здоров`ю призначається і виплачується за рішенням органу, визначеного Кабінетом Міністрів України. Визначений Кабінетом Міністрів України орган безоплатно в порядку електронної взаємодії отримує необхідну інформацію від державних органів, які є власниками (розпорядниками, держателями, володільцями, адміністраторами тощо) інформаційних (автоматизованих), інформаційно-комунікаційних, комунікаційних і довідкових систем, реєстрів та банків даних, у тому числі з Єдиного державного демографічного реєстру, Державного реєстру актів цивільного стану громадян, Єдиного державного реєстру судових рішень, Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, банку даних про дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, і сім`ї потенційних усиновлювачів, опікунів, піклувальників, прийомних батьків, батьків-вихователів тощо, про осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги. Порядок отримання інформації з реєстрів та інформаційних баз даних визначається розпорядником персональних даних, що містяться у відповідних реєстрах або базах даних.
У силу частини 5 статті 3 Закону №2980-ІХ особи, які мають право на призначення і виплату одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.
Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю встановлюється Кабінетом Міністрів України (частина 6 статті 3 Закону №2980-ІХ).
Стаття 4 Закону №2980-ІХ визначає, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю особі, а у разі її загибелі (смерті) - членам її сім`ї, не здійснюються:
1) якщо загибель (смерть), поранення, каліцтво, контузія, захворювання, які призвели до інвалідності, є наслідком:
вчинення особою кримінального або адміністративного правопорушення;
алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння;
навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення до самогубства, встановленого судом);
2) у разі подання завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю.
Рішення органу, що призначає і виплачує одноразову грошову допомогу за шкоду життю та здоров`ю, може бути оскаржено до відповідного органу виконавчої влади, якому він підпорядкований, або в судовому порядку. Посадові особи, винні в порушенні цього Закону, несуть відповідальність згідно із законом (стаття 5 Закону №2980-ІХ).
Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 6 Закону №2980-ІХ право на отримання одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю, передбаченої цим Законом, мають також особи, визначені частиною третьою статті 1 цього Закону, у разі загибелі (смерті) осіб, визначених частиною другою статті 1 цього Закону, у період з 24 лютого 2022 року до набрання чинності цим Законом. 
Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України (далі - одноразова грошова допомога за шкоду життю та здоров`ю), передбаченої Законом №2980-ІХ, визначає Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії російської федерації проти України, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2023 №1396, відповідно до абзацу 2 пункту 11 якого визначено, що для підтвердження факту віднесення об`єкта інфраструктури, на якому служить/працює (служила/працювала) особа, зазначена у частині першій статті 1 Закону, до об`єкта критичної інфраструктури працівник уповноваженого органу надсилає до уповноваженого органу у сфері захисту критичної інфраструктури письмовий запит щодо надання інформації про включення об`єкта до Реєстру об`єктів критичної інфраструктури та набуття ним правового статусу об`єкта критичної інфраструктури.
Зі змісту спірного рішення вбачається, що на виконання вимог вказаної норми, відповідачем було направлено запити до Адміністрації Держспецзв`язку 26.02.2025 №0800-0313-5/18497, 11.03.2025 № 0800-0313-5/22392, 13.05.2025 № 0800-0313-5/46108, 03.10.2025 № 0800-0313-5/122644 для підтвердження факту віднесення Оріхівського МРРЕМ ПАТ «Запоріжжяобленерго», на якому працював позивач, до об`єктів критичної інфраструктури (далі — ОКІ), включення такого об`єкта до Реєстру ОКІ та набуття ним правового статусу ОКІ. Також зазначено, що відповідно до відповідей Адміністрації Держспецзв`язку від 04.03.2025 № 07/02/01-2001/20255, від 14.03.2025 № 07/02/01-2382/2025, від 23.05.2025 №07/02/01-5254/2025, від 08.10.2025 № 07/02/01-10731/2025 Оріхівський МРРЕМ ПАТ «Запоріжжяобленерго», на якому працював позивач, не внесений до Реєстру ОКІ, що стало підставою для відмови позивачу у призначенні грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про одноразову грошову допомогу за шкоду життю та здоров`ю, шкоду працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії російської федерації проти України». 
Однак, суд не погоджується з позицією відповідача, з огляду на наступне.
Відповідно до пункту 13 частини 1 статті 1 Закону України «Про критичну інфраструктуру» від 16.11.2021 № 1882-IX об`єкти критичної інфраструктури - об`єкти інфраструктури, системи, їх частини та їх сукупність, які є важливими для економіки, національної безпеки та оборони, порушення функціонування яких може завдати шкоди життєво важливим національним інтересам.
Згідно з пункту 18 частини 1 статті 1 Закону України «Про критичну інфраструктуру» реєстр об`єктів критичної інфраструктури - автоматизована система, що містить перелік найбільш важливої для життєдіяльності суспільства та держави критичної інфраструктури, щодо якої встановлюються особливі вимоги із забезпечення її безпеки та стійкості і здійснюється моніторинг їх дотримання.
Частиною 1 статті 8 Закону України «Про критичну інфраструктуру» визначено, що віднесення об`єктів до критичної інфраструктури здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 28.04.2023 № 415 затверджено Порядок ведення Реєстру об`єктів критичної інфраструктури, включення таких об`єктів до Реєстру, доступу та надання інформації з нього, який визначає процедури формування і ведення Реєстру об`єктів критичної інфраструктури (далі - Реєстр), включення об`єктів критичної інфраструктури до Реєстру, внесення до нього інформації про об`єкти критичної інфраструктури та їх виключення, доступу та надання інформації з Реєстру.
Відповідно до пункту 4 цієї Постанови адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації під час воєнного стану, а також протягом дванадцяти місяців після його припинення чи скасування з дня набрання чинності цією постановою забезпечити: функціонування, формування ведення Реєстру в автоматизованій системі, що забезпечує роботу як одномашинний однокористувачевий комплекс, який обробляє інформацію однієї або кількох ступенів обмеження доступу.
Тобто, як вбачається з вищевикладеного, початок функціонування Реєстру об`єктів критичної інфраструктури відбувся вже після дня настання страхового випадку, який стався з позивачем 11.10.2022.
При цьому, частиною 4 статті 6 Закону №2980-ІХ встановлено, що до завершення формування реєстру об`єктів критичної інфраструктури відповідно до Закону України "Про критичну інфраструктуру" перелік об`єктів критичної інфраструктури, на працівників яких поширюється дія цього Закону, визначається Кабінетом Міністрів України.
Слід зазначити, що постановою Кабінету Міністрів України №1109 від 09.10.2020 року «Деякі питання об`єктів критичної інфраструктури» (в редакції, чинній на 31.03.2023 року, далі - Постанова №1109) затверджено Перелік об`єктів критичної інфраструктури, в розділі 1 «Паливно-енергетичний сектор» вказана «електроенергетика», а саме виробництво електричної енергії, забезпечення функціонування ринку електричної енергії, організація купівлі-продажу електричної енергії на ринку, управління системами передачі та енергопостачання, розподіл електричної енергії.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 станом на 11.10.2022 працював водієм автотранспортних засобів Оріхівського МРРЕМ, яке є відокремленим підрозділом ПАТ «Запоріжжяобленерго».
Згідно з відомостями із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань ПАТ «Запоріжжяобленерго» відноситься до енергетичної галузі, основним видом діяльності якого згідно КВЕД є 35.13 Розподілення електроенергії.
З огляду на основний вид діяльності ПАТ «Запоріжжяобленерго» (35.13 Розподілення електроенергії), а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 09.10.2020 № 1109 Перелік секторів критичної інфраструктури, вказане підприємство, яке здійснює діяльність розподілення електроенергії, відноситься до об`єктів критичної інфраструктури.
Отже, станом на 11.10.2022 Оріхівський МРРЕМ ПАТ «Запоріжжяобленерго» відповідно до Постанови КМУ №1109 відносилося до переліку об`єктів критичної інфраструктури.
Вищенаведене дозволяє дійти висновку, що ОСОБА_1 на момент отримання травми відносився до осіб з числа працівників об`єктів критичної інфраструктури, а тому відповідачем під час прийняття оскаржуваного рішення мала бути врахована частина 4 статті 6 Закону №2980-ІХ, чого безпідставно зроблено не було.
Крім того, згідно з пунктом 1 частини 2 статті 6 Закону №2980-ІХ право на отримання одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю, передбаченої цим Законом, мають також особи, визначені частиною першою статті 1 цього Закону, визнані особами з інвалідністю у період з 24 лютого 2022 року до набрання чинності цим Законом (тобто до 01.05.2023).
До таких осіб, враховуючи досліджені вище матеріали справи, відноситься і позивач, оскільки як встановлено судом, саме внаслідок нещасного випадку, який мав місце 11.10.2022 при виконанні своїх трудових обов`язків на ПАТ «Запоріжжяобленерго» ОСОБА_1 , що стався у період військової агресії Російської Федерації проти України в районах проведення після 24 лютого 2022 року воєнних (бойових) дій, позивачу 09.02.2023 було встановлено ІI групу інвалідності, що підтверджується Довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА № 149886 від 09.02.2023. Проте в оскаржуваному рішенні відсутнє обґрунтування не врахування вказаних обставин, в розрізі норми пункту 1 частини 2 статті 6 Закону №2980-ІХ.
Ураховуючи встановлені судом обставини у справі та досліджені докази, суд доходить висновку, що подані позивачем разом із заявою від 17.02.2025 документи у повному обсязі надавали змогу відповідачу встановити право позивача на призначення та виплату останньому одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю, передбаченої Законом №2980-ІХ, а отже рішення ГУ ПФУ в Запорізькій області від 23.10.2025 № 8001-80196708-2025-3 про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю ОСОБА_1 є протиправними та таким, що підлягає скасуванню, а тому належним захистом порушених прав позивача буде зобов`язання відповідача призначити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу за шкоду життю та здоров`ю, згідно з Законом №2980-ІХ у зв`язку з нещасним випадком, який стався 11.10.2022 при виконанні своїх трудових обов`язків на Оріхівській МРРЕМ ПАТ «Запоріжжяобленерго».
За приписами частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно із частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності свого рішення, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.
Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (частина 1 статті 143 КАС України).
У силу вимог частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст. ст. 9, 139, 242-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд –
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 158-Б, код ЄДРПОУ 20490012) про визнання рішення протиправним, його скасування та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 23.10.2025 № 8001-80196708-2025-3 про відмову ОСОБА_1 в призначенні одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії російської федерації проти України.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу за шкоду життю та здоров`ю, передбачену Законом України від 20.03.2023 №2980-ІХ «Про одноразову грошову допомогу за шкоду життю та здоров`ю, шкоду працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії російської федерації проти України», на підставі його заяви від 17.02.2025 та доданих до неї документів.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 968,96 грн. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення. 

Суддя І.В. Батрак