УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд

Справа № 282/1/26	Головуючий у 1-й інст. Носач В. М.	
Категорія 156	Доповідач Миколайчук П.В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 березня 2026 року	м. Житомир	

Суддя Житомирського апеляційного суду Миколайчук П.В.,
із секретарем судового засідання Журавською Д.П.,
з участю захисника Гарбузюка О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Житомира справу за апеляційною скаргою адвоката Гарбузюка Олександра Олександровича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Любарського районного суду Житомирської області від 04 лютого 2026 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
Зміст постанови суду першої інстанції
Постановою Любарського районного суду Житомирської області від 04 лютого 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на один рік, стягнуто на користь держави 665,50 грн судового збору.
Відповідно до постанови, 29 грудня 2025 року, близько 19 год 45 хв по вулиці Польовій в с.Громада Житомирського району Житомирської області гр. ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ-21063» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку під запис на нагрудний портативний відеореєстратор номер 857429. Результат огляду становив 0,31 проміле, чим водій порушив п.2.9.а. Правил дорожнього руху – керування транспортним засобом особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що знижують їх увагу та швидкість реакції, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.
Суть апеляційної скарги
Не погодившись із вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Гарбузюк О.О. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.
Зазначає, що постанова винесена упереджено, з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Захисник вказує на наступне:
- 2 відеофайли з нагрудної камери поліцейського на диску не відкриваються, тому неможливо об`єктивно встановити всі обставини дотримання процедури огляду;
- при проведенні огляду ОСОБА_1 за допомогою приладу «Драгер алкотест 6810» поліцейськими не було дотримано порядку проведення огляду: поліцейський приєднав мундштук, який був запакований не герметично, на що звертав увагу ОСОБА_1 ; поліцейським не було зроблено пробного забору повітря;
- ОСОБА_1 , не погодившись з результатом, просив пройти такий огляд у найближчому медичному закладі, на що отримав ствердну відмову;
- у зв`язку з відмовою поліцейського провести огляд ОСОБА_1 в медичному закладі, він був вимушений самостійно звернутися до КНП «Любарська лікарня», результат огляду – «тверезий»;
- поліцейськими не було складено та пред`явлено другого примірника на ознайомлення ОСОБА_1 .
Позиції учасників справи
В судовому засіданні захисник Гарбузюк О.О. підтримав апеляційну скаргу, зазначив, що в матеріалах справи відсутні 2 відеофайли, у зв`язку з чим стороною захисту було заявлено клопотання про закриття провадження. Суд першої інстанції повернув матеріали справи на доопрацювання, погодившись і з істотністю даного недоілку, проте ВП №1 ЖРУП №1 в Житомирській області ті ж матеріали були повернуті без доопрацювання, однак суд все ж визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. 
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, його інтереси представляє адвокат Гарбузюк О.О., який не заперечував проти розгляду справи без участі особи, яка притягається до відповідальності, а тому, суд, відповідно до вимог ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважав за можливе слухати справу за його відсутності.
Мотиви апеляційного суду
Заслухавши пояснення захисника Гарбузюка О.О. на підтвердження доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.
В розумінні Європейського суду з прав людини справи про адміністративні правопорушення є кримінальним провадженням, тому до таких справ за аналогією можливо застосувати принципи кримінального процесу.
Отже у справах про адміністративні правопорушення, на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, особа, щодо якої розглядається справа, та потерпілий додатково користуються гарантіями ст.6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника (за браком коштів), ін. Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості.
Поширення стандартів кримінального провадження на справи про адміністративні правопорушення, безсумнівно, зумовлює необхідність дотримання особливих вимог до процедури збирання, подання та оцінки доказів, а також до вмотивованості судових рішень, які у разі визнання особи винною повинні містити відповідні достатні мотиви, які дали змогу спростувати презумпцію невинуватості та призначити пропорційне вчиненому покарання.
У рішенні у справі «Олег Колесник проти України» ЄСПЛ вказав, що вимоги пункту 3 статті 6 Конвенції слід розглядати як конкретні аспекту права на справедливий судовий розгляд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції, і завдання суду полягає у тому, щоб з`ясувати, чи був увесь зазначений процес, включно зі способом, у який здійснювався збір доказів, «справедливим» у значенні пункту 1 статті 6 Конвенції.
Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно зі ст. 245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.
Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння закріплено у ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі Інструкції), а також у Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженому Постановою КМУ 17.12.2008 № 1103.
За положенням ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Відповідно до п.п. 2, 3 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до п.п. 6,7 Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
За змістом ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Висновок судді місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, апеляційний суд вважає обґрунтованим та таким, що підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.
Як встановив суддя місцевого суду, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується безпосередньо дослідженими та перевіреними суддею доказами, а саме: 
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №554264 від 29.12.2025. Даний протокол відповідає вимогам ст.256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила; 
- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕНА №6432318 від 29.12.2025;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів з якого слідує, що у ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, нестійка хода. Результат огляду на стан сп`яніння 0,31‰.
- результатом тесту №1296 від 29.12.2025, проведеним на місці зупинки транспортного засобу, цифровий показник якого 0,31‰. Роздруківка з результатом тесту підписана ОСОБА_1 ;
- відеозаписами, які містяться на диску та приєднані до матеріалів справи, з яких слідує, що працівниками поліції був зупинений транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 . Його зупинка була обумовлена порушенням правил дорожнього руху. ОСОБА_1 беззаперечно та без примусу з боку працівників поліції погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Визначений результат – 0,31 проміле. ОСОБА_1 погодився з результатом огляду, про що свідчить підпис з відміткою «Згоден» у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних приладів. Під час проведення процедури огляду та складання матеріалів про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не заперечував, що вживав спиртні напої, клопотання про проведення огляду в медичному закладі не заявляв.
Аналіз досліджених під час судового розгляду судом першої інстанції та перевірених апеляційним судом доказів у їх сукупності, дає підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.9 «а» ПДР України, тобто вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
На думку апеляційного суду, процедура проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння була проведена працівниками поліції з дотриманням вимог закону.
Так, відповідно до розділу І п.п.6,7, розділу ІІ п.п.4,6,9 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд на стан сп`яніння проводився поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів; водій виражав згоду з результатами огляду за допомогою газоаналізатора Драгер; огляд на стан сп`яніння проводився з використанням герметично запакованого мундштука технічним засобом, який пройшов спеціальну повірку та з фіксацією результатів на паперових та електронних носіях. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, що не спростовується водієм, тому свідки не залучалися. Матеріали відеозапису були долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, проте 2 відеозаписи з технічних причин не відтворювалися. ОСОБА_1 без зауважень підписав згоду з результатом огляду на місці зупинки, тому він не був доставлений до медичного закладу для огляду.
Дані висновки грунтуються на наступному.
До протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, долучено відеозаписи з нагрудних відеореєстраторів поліцейських 857509 та 857429. На відеореєстратор 857509 здійснено відеозаписи export-9azy8 (зафіксовано події 29.12.2025 з 19:43 до 19:53), export-q9l9v (зафіксовано події 29.12.2025 з 20:03 до 20:13), export-p5y34 (зафіксовано події 29.12.2025 з 20:13 до 20:16). На відеореєстратор 857429 здійснено відеозаписи export-b5hq4 (зафіксовано події 29.12.2025 з 19:44 до 19:54), export-c0sn2 (зафіксовано події 29.12.2025 з 20:04 до 20:14), export-xf9ow (зафіксовано події 29.12.2025 з 20:14 до 20:19). Два відеозаписи export-i6yob та export-ucr7w неможливо відтворити.
На відеозаписах export-9azy8 та export-b5hq4 зафіксовано обставини щодо встановлення особи водія, повідомлення йому про наявність ознаки сп`яніння, зізнання водія про вживання годину тому 1 літра пива на трьох, роз`яснення йому поліцейським про можливість пройти огляд на місці зупинки, в медичному закладі, або відмовитися від огляду.
Події, які відбувалися в період з 19:54 до 20:03, неможливо відтворити за допомогою відеозаписів.
Події, які можливо відтворити наступними відео, відбувалися з 20:03 29.12.2025: поліцейський в салоні патрульного автомобілю складав матеріали, уточнюючи дані ОСОБА_1 , роз`яснив водію його права, про роз`яснення яких ОСОБА_2 поставив підпис; надав на підпис чек-висновок алкотестера Драгер та пояснив: «це алкотестер Драгер, того шо ви долучаєте: 0,31 проміле – правильно?» (водій ствердно кивнув головою та поставив підпис); повідомив про відсторонення водія та надав на підпис розписку; надав на підпис розписку «про те, що я вам показав, шо він (Драгер) чинний до 2026 року, пройшов повірку, трубочка була запечатана герметично – правильно?» ( ОСОБА_1 ствердно кивнув та поставив підпис); надав на підпис заявку на отримання повісток за номером телефону; надав акт огляду «то, шо проводився огляд на стан сп`яніння, результат позитивний – 0,31 проміле - підпис» ( ОСОБА_1 поставив підпис); зачитав протокол про адміністративне правопорушення ЕПР1№554264 та надав його на підпис; зачитав постанову ЕНА№6432318 та надав на підпис.
Тобто, з відеозаписів події встановлено, що ОСОБА_1 повідомив про вживання алкоголю годину тому, підтвердив герметичність упаковки наданої до газоаналізатора трубки, погодився з результатом огляду на стан сп`яніння – 0,31 проміле, жодних зауважень, заперечень працівникам поліції не висловлював, підписуючи протокол та чек-висновок газоаналізатора Драгер та отримуючи їх копії, ні усно, ні письмово заперечень не висловлював та не писав; без зауважень підписав згоду з результатом огляду на стан сп`яніння в акті огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів із зазначенням про позитивний результат огляду – 0,31 проміле.
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції з приводу того, що не зважаючи на те, що на долучених до матеріалів справи дисках відсутній відеозапис проведення огляду ОСОБА_1 , а два відеозаписи з технічних причин не відкриваються, решта відеозаписів мають послідовне відображення подій та мають істотне значення для розгляду справи, так як на даних відеозаписах в сукупності з іншими доказами зафіксовано визнання водієм керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, згода водія з результатами огляду за допомогою газоаналізатора Драгер, відсутність зауважень чи заперечень щодо процедури та результатів огляду, після роз`яснення водію його прав, не заявлено жодних клопотань, а тому такі відеоматеріали є належним доказом, що підтверджує вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Зазначеним вище спростовуються доводи сторони захисту про неможливість об`єктивно встановити всі обставини дотримання процедури огляду; про приєднання негерметично запакованого мундштука до приладу «Драгер алкотест 6810»; про незгоду ОСОБА_1 з результатом.
Відсутність частини (фрагменту) огляду з врахуванням змісту інших доказів не вказує на порушення вимог ст. 266 КУпАП щодо обов`язкової відеофіксації огляду.
Суд першої інстанції вірно дійшов висновку, щодо того, що висновок про медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1244 від 29.12.2025, з якого вбачається, що ОСОБА_1 самостійно пройшов огляд на стан сп`яніння, за наслідками якого встановлено, що ознак сп`яніння у нього не виявлено, в медичному закладі проведено за відсутності працівників поліції, а сам висновок не відповідає формі, встановленій Інструкцією, а тому такий огляд вважається недійсним.
Таким чином, жодного доказу, який би піддавав сумніву достовірність складеного протоколу стосовно ОСОБА_1 суду не надано.
Сукупність наведених обставин свідчить про те, що доказами, наявними в матеріалах справи поза розумним сумнівом спростовуються доводи ОСОБА_1 про свою незгоду з результатами огляду на місці зупинки та доводять його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Та обставина, що суд відправляв матеріали на доопрацювання, проте в подальшому вирішив справу на підстави наявних доказів не вказує на необгрунтованість висновків суду, так як оцінка доказів у їх сукупності була здійснена судом в достатньому обсязі та з належним обгрунтуванням.
Враховуючи наведене, проходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.
За таких обставин, підстави для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 відсутні.
Керуючись ст. 294 КУпАП України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу адвоката Гарбузюка Олександра Олександровича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Любарського районного суду Житомирської області від 04 лютого 2026 року - залишити без задоволення, а постанову Любарського районного суду Житомирської області від 04 лютого 2026 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя	П. Миколайчук