Справа № 466/1174/26
Провадження № 2-о/466/138/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2026 року Шевченківський районний суд м. Львова 
в складі : головуючого - судді Зими І.Є. 
за участю секретаря Васинчик М.О.
представника заявниці ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку окремого провадження, цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , за участі зацікавленої особи: Франківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Львові ЗМУМЮ про встановлення факту смерті фізичної особи на тимчасово окупованій території України , - 
в с т а н о в и в:
13 лютого 2026 року, ОСОБА_2 звернулась до суду з заявою в порядку окремого провадження, в якій просить встановити факт смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце смерті - Україна, Херсонська область, село Генічеська Гірка, громадянина України, чоловічої статі, у віці 76 років, датою смерті вважати ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В обґрунтування вимог зазначає, що вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 . Згідно з наданими документами, факт смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим органом, що функціонує на тимчасово окупованій території України.
Отримати свідоцтво про смерть встановленого зразка в органах державної реєстрації актів цивільного стану України вона не має можливості, оскільки смерть настала на тимчасово окупованій території України, а документи, видані окупаційними органами, не відповідають вимогам чинного законодавства України.
Встановлення факту чоловіка, необхідне заявниці для отримання свідоцтва про смерть, та подальшої реалізації її прав, пов`язаних зі смертю її чоловіка. У зв`язку з чим, заявниця звернулась до суду з вказаною заявою.
Ухвалою суду від 02.03.2026 року справу призначено до розгляду в порядку окремого провадження.
Заявниця ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, на адресу суду 27.03.2026 року надійшла заява про розгляд справи у її відсутності.
Представник заявниці , адвокат Буженко Ю.С., в судовому засіданні вимоги підтримав, покликаючись на аргументи аналогічні викладеним в заяві.
Представник зацікавленої особи в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив.
Враховуючи, що згідно ч.2 ст. 317 ЦПК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду, суд вважає завершити розгляд справи на підставі наявних у справі доказів без участі сторін. 
Суд, дослідивши матеріали справи та надавши їм оцінку в їх сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно п.5 ч.2 ст. 295 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. 
Пунктом 8 ч.1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.
Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

Судом встановлено, що заявниця , ОСОБА_2 , перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , що підтверджується долученою до матеріалів справи копією свідоцтва про одруження, серії НОМЕР_2 , актовий запис №464. 
Крім того, особа померлого - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтверджується копією паспорта громадянина України, що містить анкетні дані особи, її дату народження та громадянство України. 
Як вбачається з матеріалів справи, факт смерті ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_2 підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , актовий запис №304, виданого органом, що функціонує на тимчасово окупованій території України. Вказаний документ містить відомості про дату смерті особи, місце її настання, а також дані померлого, що дає змогу ідентифікувати особу та встановити факт її смерті у певний час та за певних обставин.
Разом з тим, суд враховує, що відповідно до ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, створені на тимчасово окупованій території, є незаконними, а їх акти не створюють правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті та шлюбу, які можуть бути використані як докази.
Таким чином, надане свідоцтво про смерть не є документом встановленої форми, однак може бути враховане судом як належний та допустимий доказ, що підтверджує факт смерті особи.
Також судом встановлено, що місцем смерті є село Генічеська Гірка Херсонської області України, що підтверджується змістом свідоцтва про смерть, а також узгоджується з іншими наданими документами.
Суд бере до уваги, що відповідно до Переліку територій, на яких ведуться бойові дії або які тимчасово окуповані російською федерацією, Херсонська область, зокрема територія Генічеського району, відноситься до тимчасово окупованих територій України. Вказаний факт підтверджує об`єктивну неможливість отримання документів встановленого зразка, передбачених законодавством України.
Так, згідно ст. 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" від 12 травня 2015 року №389-VIII воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях уразі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
В Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався, востаннє Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 16.11.2022, згідно якого воєнний стан продовжений строком на 90 діб.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.
Згідно вимог ч. З ст. 49 ЦК України, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації органами державної реєстрації актів цивільного стану.
Підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово- медичної установи, - не пізніше п`яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.
Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. У разі настання смерті в дорозі (у поїзді, на судні, в літаку тощо) державна реєстрація смерті може бути проведена в найближчому органі державної реєстрації актів цивільного стану. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб. Про державну реєстрацію смерті іноземця відділ державної реєстрації актів цивільного стану повідомляє Міністерство закордонних справ України. (ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану").
Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до статті 1 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».
Відповідно до ч. 2 та 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий такими органами або особами, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акту цивільного стану.
Згідно з положеннями статей 5, 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією України та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.
Надати необхідні документи для державної реєстрації смерті своєї матері заявниця не має можливості, а тому звернулась до суду з метою встановлення факту, що має юридичне значення.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, передбачена можливість встановлення фактів, що мають юридичне значення, в судовому порядку.
Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи у певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного процесуального кодексу України, заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, може бути подана до будь-якого місцевого суду України.
Відповідно до ч. 2 ст. 317 Цивільного процесуального кодексу України, такі справи розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду.
Згідно вимог ч. 3 ст. 49 ЦК України, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації органами державної реєстрації актів цивільного стану.
Підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми або рішення суду.
Судом також встановлено, що встановлення факту смерті ОСОБА_3 має юридичне значення для заявниці, оскільки є необхідним для державної реєстрації смерті, отримання свідоцтва про смерть встановленого зразка та подальшої реалізації її прав. Іншим способом, ніж у судовому порядку, встановити факт смерті особи заявниця можливості не має.
Оцінивши надані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вони є належними, допустимими, достовірними та достатніми для встановлення факту смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у селі Генічеська Гірка Херсонської області, Україна.
Встановити факт смерті ОСОБА_3 , іншим шляхом, ніж у судовому порядку, неможливо, а відтак заява підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 10,12,81,89,258-259, 263-265,293,294,315 ч.2, 317, 319 ЦПК України, суд,-
у х в а л и в :
заяву задовольнити. Встановити факт, що має юридичне значення, а саме: встановити факт смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце смерті - Україна, Херсонська область, село Генічеська Гірка, громадянина України, чоловічої статі, у віці 76 років, датою смерті вважати ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Допустити негайне виконання рішення суду в силу ч.4 ст. 317 Цивільно-Процесуального кодексу України.
Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Сторони в справі:
Заявниця: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .
Зацікавлена особа: Франківський районний у м. Львові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), адреса: м. Львів, вул. Ген. Чупринки, 29, ЄРДПОУ:33286125.
  Суддя	  	 І.  Є.  Зима