Справа № 357/3304/26
1-кп/357/675/26 
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.03.2026 м. Біла Церква
Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судового засідання Білоцерківського міськрайонного суду Київської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 12026111030000232, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.02.2026, за обвинуваченням 
ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Дзвеняче Білоцерківського району Київської області, громадянки України, непрацюючої, з вищою освітою, одруженої, маючої на утриманні малолітню дитину з інвалідністю: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, 
сторони кримінального провадження: прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 , обвинувачена ОСОБА_3 , захисник обвинуваченої – адвокат ОСОБА_6 , 
УСТАНОВИВ:
Ввідповідно до статті 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (далі по тексту - Закон), якою передбачено, що обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиці 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 (далі по тексту - Перелік), в тому числі і «PVP», включеного до Списку №2 «Особливо небезпечні психотропні  речовини, обіг яких заборонено», допускається лише у цілях, передбачених статтями 19, 20 та 23 цього Закону, а саме:використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст. 19 Закону);діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у наукових та навчальних цілях, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст. 20 Закону);використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у ветеринарній медицині (ст. 23 Закону).
Однак, в порушення вищевказаних вимог Закону, ОСОБА_3 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше 04.02.2026, переслідуючи мету незаконного придбання та зберігання психотропних речовин, замовила через чат-бот у месенджері «Telegram» у невстановленої досудовим розслідуванням особи, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, психотропну речовину - «PVP».
Після цього, ОСОБА_3 06.02.2026 в обідній час (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи поблизу адреси: Київська область, м. Біла Церква, вул. Митрофанова, 9-А, де розташований Поштомат «Нова Пошта» №6628, незаконно придбала - забрала два упакування з полімерного та картонного матеріалу, всередині яких містились кристалоподібні речовини синього та білого кольорів.
Так, ОСОБА_3 достовірно усвідомлюючи та переконавшись, що замовленні нею у невстановленої досудовим розслідуванням особи, матеріаливідносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, речовини є психотропними, а саме - «PVP», оскільки в минулому мала досвід вживання психотропних речовин, залишила їх при собі незаконно зберігати для власного вживання, без мети збуту та поклала їх до паперового пакету із написом «Sinsay», який був при ній.
В подальшому 06.11.2025 близько 14:15 годОСОБА_7 , перебуваючи за адресою: Київська область, м. Біла Церква, проспект Незалежності, 69, була помічена працівниками СБН ВКП Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області та на запитання працівників поліції чи зберігає вона заборонені в обігу речі, повідомила, що в паперовому пакеті із написом «Sinsay», зберігає упакування, всередині якого міститься  психотропна речовина, з саме - «PVP», які вона незаконно придбала та зберігала для власного вживання,без мети збуту.
Цього ж дня в період часу з 15:53 год по 16:43 год, в ході огляду місця події на землі, що за адресою: Київська область, м. Біла Церква, проспект Незалежності, 69, виявлено та вилучено три полімерних пакета, всерединіяких містилась  кристалоподібна речовина синього та білого кольорів, що містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено  - «PVP», маса у речовиніякого становить 11,276 г, які ОСОБА_3 , посягаючи на встановлений законом порядок обігу психотропних речовин та охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», незаконно придбала та зберігала  при собі для власного вживання без мети збуту.
У підготовочому судовому засіданні прокурор надав угоду про визнання винуватості, укладену 18.03.2026 між ним, а саме прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 у присутності її захисника – адвоката ОСОБА_6 . 
За умовами угоди сторони дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 2 ст. 309 КК України. Обвинувачена ОСОБА_3 беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі обвинувачення за кваліфікацією за ч. 2 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, вчиненому протягом року після засудження за цією статтею, якщо предметом таких дій були психотропні речовини у великих розмірах.
Сторонами угоди погоджено, що ОСОБА_3 під час судового розгляду беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі пред`явленого обвинувачення. Також сторонами угоди визначено узгоджене покарання, яке має понести ОСОБА_3 за вчинене кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 309 КК України у виді штрафу в розмірі 3000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51000,00 грн. 
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 вказав на те, що при укладанні угоди про визнання винуватості були дотримані всі вимоги і правила кримінального процесуального та кримінального кодексів України, а тому просив затвердити угоду і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді про визнання винуватості міру покарання.
Обвинувачена ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення беззастережно визнала повністю, щиро розкаялася, просила суд затвердити укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості та призначити їй узгоджену в ній міру покарання. Також зазначила, що зможе виконати покладені на неї угодою обов`язки, що розуміє надані їй законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до неї буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості. 
Захисник обвинуваченого – адвокат ОСОБА_8 вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги закону, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченій узгоджене в угоді покарання.
Заслухавши думку прокурора, обвинувачену, її захисника, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинуваченої повне розуміння нею своїх процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили її погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого щодо неї обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості. При цьому суд виходить з наступного.
Згідно із п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. ст. 468 - 475 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Укладена угода відповідає вимогам ст. 474 ч.7 КПК України, при її укладенні враховано вимоги ст. 470 КПК України. За своїм змістом укладена угода відповідає вимогам ст. 472 КПК України і має всі необхідні реквізити та відомості, у тому числі стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди. Підстав для відмови у затвердженні угоди, передбачених п.п. 1-6 ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено. 
Обвинуваченій ОСОБА_3 суд відповідно до ст. 474 КПК України роз`яснив процесуальні права, характер обвинувачення, вид покарання та наслідки укладання, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст. 473, 476 КПК України, роз`яснив вичерпні підстави оскарження вироку суду, винесеному на підставі угоди. 
Судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_3 цілком розуміє зміст і наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473, ст. 394, ст. 424 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватиою, положення ч. 4 ст. 474 КПК України, зокрема, те, що вона має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого вона обвинувачується, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ч. 1 ст. 476 КПК України. Укладення угоди є цілком добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинувачена ОСОБА_3 погодилася з призначенням судом узгодженого угодою виду та міри покарання.
Судом встановлено, що обвинувачена вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20.11.2025 була засуджена за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 2000 неоподаткованих мінімумів дходів громадян, що становить 34000,00 грн.; штраф сплачено 27.11.2025.
А тому, на переконання суду кваліфікація діянь обвинуваченої за ознаками ч. 2 ст. 309 КК України визначена правильно та суд вважає доведеним те, що обвинувачена ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України, а саме: незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею, якщо предметом таких дій були психотропні речовини у великих розмірах.
За вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України передбачена кримінальна відповідальність у виді штрафу від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років, тому згідно ст. 12 КК України, вказане кримінальне правопорушення відноситься до нетяжких злочинів.
При укладені угоди враховано обставини, які пом`якшують покарання, передбачені ст. 66 КК України: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої не встановлено. 
Також враховано дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, заміжня, має на утриманні дитину з інваліністю, непрацююча, має місце реєстрації та місце проживання, медичну допомогу у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не отримує. 
Суд враховує зміст ст. 50 КК України, в якій зазначено, що питання призначення покарання повинні вирішуватись з урахуванням мети покарання, як такої, що включає не лише кару, а й виправлення засуджених, та запобігання вчиненню злочинів як засудженими, так і іншими особами. При цьому суд зазначає, що виключно каральний підхід при призначенні покарання є неефективним для розв`язання проблем запобігання злочинності.
Суд враховуючи зазначену обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченої, з урахуванням особи винної, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого особою кримінального правопорушення, беззаперечне визнання свої винуватості, вважає що виключно призначення покарання визначеного угодою про визнання винуватості беззаперечно відповідає інтересам суспільства. 
З урахуванням наведеного, узгоджені сторонами (прокурором та обвинуваченою) вид та міра покарання за вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення є такими, що, згідно із положеннями ст. 65 КК України, відповідають ступеню тяжкості вчиненого злочину, особі обвинуваченої та є достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею та іншими особами нових кримінальних правопорушень.
Таким чином, умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін, угода укладена добровільно, а також наявний суспільний інтерес у забезпеченні швидкого судового провадження щодо ОСОБА_3 . 
Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Відтак дослідивши умови угоди та заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, суд вважає, що вказана угода може бути затверджена.
Установлено, що підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом стосовно обвинуваченої немає з огляду на відсутність таких клопотань у учасників кримінального провадження та враховуючи, що відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.
Доля речових доказів вирішується відповідно до ст. 100 КПК України. 
Згідно вимог ст. 124 КПК України процесуальні витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні (висновок експерта № СЕ-19/111-26/6119-НЗПРАП) у розмірі 3 565,60 грн підлягають стягненню з обвинуваченої ОСОБА_3 . 
Цивільний позов не заявлено. 
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 368, 370, 373, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 18.03.2026, укладену між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 у присутності її захисника - адвоката ОСОБА_6 . 
ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити їй узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді штрафу в розмірі 3 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51 000,00 грн (п`ятдесят одна тисяча гривень). 
Речові докази: 
мобільний телефон марки «Iphone» модель «15 Pro MAX», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , який відповідно до розписки від 07.02.2026 переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_3 , після набрання вироком законної сили залишити в розпорядженні останньої;
поліетиленовий пакет «Нова Пошта» рожевого кольору з синім написом «4883», картоне упакування з написом «KLGO» з адаптером сіро-чорного кольору, картоне упакування з написом «KLGO S-54», кабель з написом «KLGO», картоне упакування з наліпкою «Нова Пошта», два прозорих поліетиленові пакети з матеріалом зеленого кольору, а саме пластилин та первинне пакування (спеціальні пакети № NPU 5896075 та № NPU 5896029), що знаходяться в спеціальному пакеті № WAR 1402281, які відповідно до квитанції № 69 передано на відповідальне зберігання до кімнати зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, після набрання вироком законної сили – знищити; 
кристалоподібні речовини білого та синього кольорів , які містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - «PVP», що знаходяться у спеціальному пакеті № 6656035 та, відповідно до квитанції № 68, передано на відповідальне зберігання до кімнати зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, після набрання вироком законної сили – знищити.
Стягнути з  ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення експертизи у кримінальному проваджені в сумі 3 565,60 грн (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять гривнь шістдесят копійок). 
Цивільний позов не заявлено. 
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення:
- обвинуваченим та захисником виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст.474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно частини четвертої ст.469 КПК України угода не може бути укладена.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після проголошення.
Суддя ОСОБА_9