УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №275/665/25 Головуючий у 1-й інст. Миколайчук П. В. 
Номер провадження №33/4805/293/26
Категорія ст.124 КУпАП Доповідач Галацевич О. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - адвоката Пугача Валерія Олексійовича, представника потерпілого ОСОБА_2 , - адвоката Дадіверіної Людмили Іванівни, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу адвоката Пугача Валерія Олексійовича, діючого в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Брусилівського районного суду Житомирської області від 05 вересня 2025 року, якою останню визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,
в с т а н о в и в:
Постановою судді Брусилівського районного суду Житомирської області від 05 вересня 2025 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605,60 грн.
Згідно з постановою судді,  05.07.2025 об 11-30 год. по вулиці Брусилівській 27 в селі Лазарівка Житомирського району Житомирської області, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Toyota RAV4, номерний знак НОМЕР_1 , виїхавши на смугу зустрічного руху, здійснила зіткнення з автомобілем ЗАЗ 110307, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , що призвело до механічних ушкоджень транспортних засобів. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п.11.3 Правил дорожнього руху України (далі – ПДР) та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.
Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Пугач В.О. подав апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_1 , в якій просить постанову скасувати, ухвалити нову – про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисної складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційної скарги захисник послався на незаконність постанови, неповне з`ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам та неправильне застосування норм матеріального права. Зазначив, що ОСОБА_1 не порушувала жодного з пунктів Правил дорожнього руху, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення. На думку захисника, суд першої інстанції, оцінюючи докази, не врахував висновки двох експертиз. Зокрема, відповідно до висновку експерта №186/25 від 23.07.2025, у діях ОСОБА_1 не вбачається порушень п.п.11.3, 11.4 ПДР України, натомість встановлено невідповідність вимогам п.16.11 ПДР. Однак суд, на переконання апелянта, безпідставно поставив під сумнів зазначений висновок. Крім того, у висновку експерта №22 від 02.09.2025 також підтверджено відсутність у діях ОСОБА_1 порушень п.п.11.3, 11.4 ПДР України. Захисник також вказує на суперечливість висновків суду щодо місця вчинення ДТП, оскільки в постанові спочатку зазначено, що ДТП сталася в межах перехрестя, однак надалі суд фактично спростовує це твердження, що, на його думку, свідчить про непослідовність оцінки доказів. Крім того, апелянт стверджує, що суд однобоко оцінив пояснення ОСОБА_1 . Зазначає, що в первинних поясненнях вона вказувала на намір загальмувати перед зіткненням, тоді як суд у постанові виходив із того, що вона не повідомляла про гальмування. При цьому захисник наголошує, що намагання гальмувати та фактичне гальмування транспортного засобу є різними процесами. Також у скарзі звернуто увагу на неналежне оформлення матеріалів ДТП працівниками поліції. Зокрема, на думку апелянта, не встановлено точне місце зіткнення, не зафіксовано геометрично правильне розташування кущів, що обмежували оглядовість, не зафіксовано поверхневі сліди гальмування автомобіля «Toyota», відсутня належна фото- та відеофіксація місця події, що, на його переконання, суперечить вимогам Інструкції від 18.12.2018 №1026. На зазначені обставини, за твердженням захисника, вказували і свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Окрім цього, апелянт вважає, що постанова Брусилівського районного суду від 06.08.2025, долучена до матеріалів справи, не може слугувати доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, оскільки у ній досліджувалась наявність складу правопорушення у діях водія ОСОБА_2 , а не його підзахисної. Також захисник зазначає, що суд першої інстанції залишив поза увагою дії комунальних служб, відповідальних за утримання дорожнього покриття та придорожньої території, що, на його думку, могло сприяти виникненню ДТП та її наслідків.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення учасників справи, які з`явились, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
У відповідності до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зазначені вимоги закону суддею місцевого суду дотримано. Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, ґрунтується на сукупності належних та допустимих доказів і відповідає фактичним обставинам справи.
При прийнятті постанови судом першої інстанції вжито заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження матеріалів справи. 
Відповідно до ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою адміністративну відповідальність.
Згідно п.11.3 ПДР України, на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу.
Згідно п.11.4 ПДР України, на дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги.
Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення від 05.07.2025, серія ЕПР1 №382000, 05.07.2025 об 11-30 год. по вулиці Брусилівській 27 в селі Лазарівка Житомирського району Житомирської області, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Toyota RAV4, номерний знак НОМЕР_1 , виїхавши на смугу зустрічного руху, здійснила зіткнення з транспортним засобом ЗАЗ 110307, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , унаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. 
Водію ОСОБА_1 інкриміновано порушення п.п.11.3, 11.4 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Протокол складено за встановленою формою з дотриманням вимог, передбачених ст.256 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395.
Після вчинення дорожньо-транспортної пригоди її учасники надавали свої письмові пояснення. Експерт на місце ДТП не викликався.
З пояснень  ОСОБА_1 ,наданих після ДТП, вбачається, що рухаючись на транспортному засобі Toyota, номерний знак НОМЕР_1 , при виїзді на головну дорогу, вона допустила зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 , який, з її слів, рухався по центру дороги і відразу зупинилася.
Під час розгляду справи в суді першої інстанції 17.07.2025  ОСОБА_1 свою вину не визнала, суду пояснила, що під`їхала до головної догори в с.Лазарівка, переконавшись, що нема інших авто, повернула праворуч, проїхала метрів 8 та набрала швидкість 40 км/год, де побачила, як назустріч їхав автомобіль ЗАЗ. Праворуч були кущі, що заважали уникнути зіткнення. Після ДТП загальмувала та зупинилася, ЗАЗ рухався по середині дороги.
У додаткових поясненнях від 21.08.2025 ОСОБА_1  вказала, що гальмувала перед зіткненням, а ДТП сталося через рух водія автомобіля ЗАЗ по зустрічній смузі для повороту ліворуч.
Потерпілий ОСОБА_2 після ДТП у письмових поясненнях та під час судового розгляду справи 29.07.2025, де він був допитаний як свідок, пояснив, що 05.07.2025 він разом із дружиною, яка перебувала на передньому пасажирському сидінні, та донькою, яка знаходилася на задньому сидінні, рухався зі сторони селища Брусилів у напрямку села Лазарівка. У селі Лазарівка, за мостом, із-за кущів з другорядної дороги раптово виїхав автомобіль «Toyota» та вдарив його автомобіль у ліву сторону по дотичній. Внаслідок удару ліве бокове дзеркало через відкрите вікно влетіло до салону на заднє сидіння, де перебувала донька. Автомобіль відкинуло вправо, після чого він за інерцією рухався ще близько двох метрів, поки не вдалося його зупинити. Після зіткнення автомобіль «Toyota» проїхав уперед та зупинився. З нього вибігла жінка-водій, яка, за словами свідка, кричала, що винувата та запитувала, чи всі цілі. З нею була донька та ще одна жінка. Згодом ОСОБА_2 дізнався, що ремонт автомобіля обійдеться приблизно у 800 доларів США, після чого викликав поліцію. Свідок зазначив, що поліцейські, які прибули на місце події, не представилися, не роз`яснили права та запропонували самостійно написати пояснення. Боді-камер у них не було. Працівники поліції здійснили вимірювання дороги, у тому числі в місці розташування чагарників, які частково перекривали ліву смугу руху.
За словами ОСОБА_2 , він рухався у своїй правій смузі зі швидкістю близько 40 км/год. Чагарники обмежували оглядовість обом водіям, однак автомобіль «Toyota» виїжджав на перехрестя без зниження швидкості, приблизно 50 км/год, та не гальмував. Він побачив автомобіль «Toyota» безпосередньо перед зіткненням, коли той виїжджав із-за кущів, після чого відбулося дотичне зіткнення.
Свідок також зазначив, що на вказаній ділянці дороги дорожня розмітка та знаки були відсутні, дорога, з якої виїжджав автомобіль «Toyota», є ґрунтовою. У результаті зіткнення в автомобілі ЗАЗ було пошкоджено ліву сторону, дзеркало відлетіло в салон, уламки знаходилися на дорозі, а в автомобілі «Toyota» пошкоджено передню частину бампера, заклепки від якого також були виявлені на місці події, однак у схему ДТП їх не внесено.
Судом першої інстанції також досліджено письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 від 21.07.2025.
Свідок ОСОБА_4 зазначила, що разом із родиною рухалася в автомобілі ЗАЗ, коли з другорядної дороги із-за кущів виїхав автомобіль «Toyota», який, не зменшуючи швидкості, під час повороту вдарив їх автомобіль у ліву сторону. Внаслідок удару бокове дзеркало водія влетіло на заднє сидіння, автомобіль ЗАЗ по інерції проїхав кілька метрів і зупинився. Після ДТП автомобіль «Toyota» змінив своє місцезнаходження, виїхавши з перехрестя. Водій «Toyota», за словами свідка, визнавала свою вину.
Свідок ОСОБА_3 пояснила, що вони рухалися у межах своєї смуги руху, коли на перехресті із другорядної дороги із-за кущів різко, не гальмуючи, виїхав автомобіль «Toyota» та здійснив зіткнення з їх автомобілем. Після цього з автомобіля «Toyota» вийшла жінка-водій разом із донькою та говорили, що вони винні.
У судовому засіданні 29.07.2025 свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 підтвердили свої попередні пояснення, додатково зазначивши, що автомобіль ЗАЗ рухався у своїй смузі зі швидкістю близько 40 км/год, а автомобіль «Toyota» виїхав із другорядної дороги без зниження швидкості. Після зіткнення водій «Toyota» повідомляла, що не бачила автомобіль ЗАЗ через кущі.
Свідки також звернули увагу на те, що поліцейські не здійснили повної фіксації місця події, зокрема не внесли до схеми місце знаходження уламків дзеркала та інші деталі дорожньої обстановки.
На схемі місця ДТП до протоколу про адміністративне правопорушення від 05.07.2025відображено розташування транспортних засобів після ДТП, напрямки руху та зазначено перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортних засобів. Зокрема, в автомобілі Toyota RAV4, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 пошкоджено передній бампер та переднє ліве крило, а в транспортному засобі ЗАЗ 110307, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , - ліве дзеркало, крило переднє, заднє, двоє лівих дверей. З вказаними пошкодженнями сторони погодились, що підтверджується їх підписом у відповідній графі схеми місця ДТП (а.с.4).
Згідно з наданим представником потерпілого ОСОБА_2 – адвокатом Дадіверіної Л.І. висновком експерта №186/25 від 23.07.2025, у причинному зв`язку з виникненням даної ДТП перебувають дії водія автомобіля «Toyota» RAV4, номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , які не відповідали вимогам п.16.11 ПДР, невідповідності пунктам 11.3 та 11.4 ПДР - немає; в діях водія ОСОБА_2 не вбачається невідповідності пунктам 12.3, 11.3 та 11.4 ПДР.
Відповідно до наданого захисником ОСОБА_1 – адвокатом Пугачем В.С. висновку експерта №22 від 02.09.2025, місце зіткнення сталося на смузі руху автомобіля «Toyota» RAV4, номерний знак НОМЕР_1 ; у водія автомобіля ЗАЗ була технічна можливість уникнути зіткнення у разі виконання вимог п.п.10.1, 11.3 ПДР; в діях водія ОСОБА_1 відсутні невідповідності вимогам п.11.3, 11.4 ПДР.
У матеріалах справи також міститься копія постанови Брусилівського районного суду Житомирської області від 06.08.2025 у справі № 275/664/25, якою провадження щодо ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП, пов`язане з подією дорожньо-транспортної пригоди від 05.07.2025, закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Постанова набрала законної сили (а.с.157-158).
Після перегляду справи, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про порушення водієм автомобіля "Toyota Rav 4", номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 вимог п.11.3 ПДР. 
Із матеріалів справи вбачається, що після виїзду з другорядної дороги водій автомобіля "Toyota Rav 4"не забезпечила безпечного виїзду на головну дорогу та безпечного роз`їзду з транспортним засобом зустрічного напрямку, унаслідок чого відбулося зіткнення та транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Такий висновок узгоджується з характером зафіксованих пошкоджень транспортних засобів, а саме пошкодженням лівого переднього кута автомобіля «Toyota» та дотичними пошкодженнями лівої бокової частини автомобіля «ЗАЗ», що свідчить про зіткнення внаслідок зайняття автомобілем «Toyota» частини смуги руху транспортного засобу потерпілого. Як правильно зазначив суд першої інстанції, за інших обставин, зокрема у разі зустрічного прямолінійного руху обох автомобілів, пошкодження мали б лобовий характер.
Зібрані у справі докази - протокол про адміністративне правопорушення, схема місця ДТП, фотознімки, пояснення учасників події та свідків є належними, допустимими, достовірними та у своїй сукупності дають можливість встановити механізм ДТП, що також підтверджується характером пошкоджень транспортних засобів.
Доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів та не спростовують встановлених судом першої інстанції обставин.
Посилання захисника на те, що суд першої інстанції не врахував пояснення ОСОБА_1 щодо гальмування перед зіткненням, порушення працівниками поліції під час оформлення матеріалів ДТП, наявність перешкод у вигляді кущів, а також невідповідність характеру пошкоджень транспортних засобів встановленому механізму ДТП, обґрунтовано відхилені судом першої інстанції.
Судом правильно враховано, що первинні пояснення ОСОБА_1 суперечать її подальшим поясненням, наданим після отримання правничої допомоги. Надані стороною захисту фотознімки не є належними та достатніми доказами гальмування автомобіля перед зіткненням. Водночас навіть за умови гальмування це не звільняло ОСОБА_1 від обов`язку забезпечити безпечний виїзд на головну дорогу та безпечний роз`їзд із транспортним засобом зустрічного напрямку. Посилання апелянта на порушення працівниками поліції під час оформлення матеріалів ДТП не підтверджені належними та допустимими доказами та не впливають на правильність встановлених судом обставин. Наявність кущів уздовж проїзної частини не звільняла водія від обов`язку діяти відповідно до вимог Правил дорожнього руху та забезпечити безпечний виїзд на головну дорогу. Характер пошкоджень транспортних засобів у сукупності з іншими доказами підтверджує встановлений судом механізм дорожньо-транспортної пригоди та порушення ОСОБА_1 вимог п.11.3 ПДР України.
Доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом першої інстанції висновків експертів №186/25 від 23.07.2025 та №22 від 02.09.2025 також є безпідставними. Зазначені висновки були досліджені судом та оцінені у сукупності з іншими доказами у справі. Висновки експертів щодо відсутності невідповідності дій ОСОБА_1 вимогам окремих пунктів ПДР самі по собі не спростовують встановленого судом механізму дорожньо-транспортної пригоди та причинно-наслідкового зв`язку між її діями і настанням наслідків, передбачених статтею 124 КУпАП.
Суд апеляційної інстанції враховує практику Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32).
Пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], §41.
Додаткових об`єктивних доводів, які б спростовували висновки, викладені в оскаржуваній постанові, або свідчили про порушення норм КУпАП при прийнятті рішення суддею, а також відповідних додаткових доказів в апеляційній скарзі не наведено і до апеляційного суду не надано. Досліджені судом докази є належними, допустимими, достовірними та достатніми для висновку про винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Колегія суддів також не вбачає підстав для задоволення клопотання захисника про призначення інженерно-транспортної (автотехнічної) експертизи.
Матеріали справи містять висновки експертів №186/25 від 23.07.2025 та №22 від 02.09.2025, які були досліджені судом першої інстанції та отримали належну оцінку у сукупності з іншими доказами. Обставини дорожньо-транспортної пригоди, механізм її виникнення, місце зіткнення транспортних засобів та причинний зв`язок між діями водіїв і наслідками події встановлені на підставі досліджених доказів, у тому числі експертних висновків, пояснень учасників ДТП, схеми місця події та фотоматеріалів. Питання, які сторона захисту пропонує поставити на вирішення експерта, фактично зводяться до повторного дослідження вже встановлених обставин та надання правової оцінки діям водіїв, що належить до повноважень суду, а не експерта. Сам по собі факт незгоди сторони захисту з оцінкою доказів судом першої інстанції не є підставою для призначення нової експертизи. З огляду на викладене, підстав для призначення інженерно-транспортної експертизи колегія суддів не вбачає. 
Враховуючи наведене, приходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
За таких обставин, підстав для скасування чи зміни постанови судді місцевого суду відносно  ОСОБА_1  немає.
Керуючись ст.294 КУпАП, суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу адвоката Пугача Валерія Олексійовича, діючого в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Брусилівського районного суду Житомирської області від 05 вересня 2025 року - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич