Справа № 639/645/26
Провадження № 1-кп/639/205/26

В И Р О К
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
20 березня 2026 року м. Харків
Новобаварський районний суд міста Харкова у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження № 12025226250000283 від 19.12.2025 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Першотравенськ Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , солдата кулеметника 1 мотопіхотного спеціалізованого взводу 2 мотопіхотної спеціалізованої роти мотопіхотного спеціалізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , розлученого, який має на утриманні малолітню дитину, без місця реєстрації, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого:
- 22.11.2021 Першотравенським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 357, ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
- 28.06.2022 Першотравенським міським судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
- 24.09.2024 Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 311, ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна, 08.01.2025 умовно-достроково звільнений від відбуття покарання на підставі ст. 81-1 КК України для проходження військової служби;
- 11.02.2026 Холодногірським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 307, ст. 71 КК України до покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, яке належить на праві власності,
у вчиненні кримінального правопорушення – злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

в с т а н о в и в:
І. Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 02.07.2025 №183 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , призначено на посаду кулеметника 1 мотопіхотного спеціалізованого взводу 2 мотопіхотної спеціалізованої роти мотопіхотного спеціалізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .
Так, проходячи військову службу на посаді кулеметника 1 мотопіхотного спеціалізованого взводу 2 мотопіхотної спеціалізованої роти мотопіхотного спеціалізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.ст.9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.
Проте, солдат ОСОБА_4 достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та скоїв злочин, а саме незаконне зберігання психотропної речовини у великих розмірах без мети збуту.
Так, ОСОБА_4 , будучи слідчо-заарештованим та перебуваючи в ДУ «Харківський слідчий ізолятор», що розташований за адресою: м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 99, при невстановлених обставинах та у невстановлений час, але не пізніше 18 грудня 2025 року, отримав посилку від невстановленої в ході досудового розслідування особи, в якій містилася особливо небезпечна психотропна речовина - РVР, яку ОСОБА_4 в подальшому поклав до кишені своїх штанів та тим самим почав незаконно зберігати без мети збуту за місцем свого перебування у камері №109 режимного корпусу №1 ДУ «Харківський слідчий ізолятор», що розташований за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 99, у кишені спортивних штанів. 
Таким чином, ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав за необхідне, для досягнення своєї мети щодо незаконного зберігання без мети збуту особливо небезпечної психотропної речовини PVP у великому розмірі. 
Протиправні дії ОСОБА_4 , пов`язані з незаконним зберіганням особливо небезпечної психотропної речовини РVР у великому розміру були припинені 18 грудня 2025 після 11 год 10 хв співробітниками державної установи «Харківський слідчий ізолятор», що розташований за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, буд. 99, які на підставі оперативної інформації провели обшук камери №109 режимного корпусу №1 ДУ «Харківський слідчий ізолятор», під час якого виявили кристалічну речовину білого кольору у слідчо-заарештованого ОСОБА_4 .
В подальшому, на підставі повідомлення зі служби «102», слідчим у складі СОГ ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області проведено першочергову слідчу дію – огляд місця події в камері №109 режимного корпусу №1 ДУ «Харківський слідчий ізолятор», що розташований за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 99. Так, 18 грудня 2025 у період часу з 13 год 10 хв до 13 год 21 хв, за участю двох понятих, слідчий вилучив паперовий згорток та зіп-пакет із кристалічною речовиною білого кольору. Вказані речовини масою: 0,4275 г, 2,0750 г, містять у своєму складі PVP, що відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено. Маса PVP становить: 0,3449 г, 1,6936 г. При загальному підрахунку маса вилученої особливо небезпечної психотропної речовини PVP становить: 2,0385 г.

ІІ. Позиція обвинуваченого щодо пред`явленого обвинувачення
Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, визнав у повному обсязі, не оспорює фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, як вони встановлені в обвинувальному акті.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив, що під час утримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор», він зателефонував своєму знайомому, якого попросив передати йому психотропну речовину. Надалі він отримав передачу, в якій був схований зіп-пакет із психотропною речовиною – альфа PVP. В подальшому співробітники СІЗО провели обшук камери № 109, під час проведення якого вилучили із кишені його штанів пакет із психотропною речовиною - PVP.
Обвинувачений ОСОБА_4 зазначає, що вину в інкримінованому злочині він визнає повністю та у вчиненому щиро розкаюється.
Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

ІІІ. Висновки суду
Під час судового розгляду учасники судового провадження вважали за можливе розглянути кримінальне провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, а також дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого, оскільки ОСОБА_4 повністю визнає вину у вчиненні цього кримінального правопорушення.
При цьому судом з`ясовано в учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих фактичних обставин, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, та на виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено їм, що у такому випадку учасники будуть позбавлені права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку.
Враховуючи той факт, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у повному обсязі та не оспорює фактичні обставини скоєного кримінального правопорушення, як вони встановлені в обвинувальному акті, вислухавши думку учасників судового провадження, які надали згоду на розгляд кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
З огляду на те, що кримінальне провадження розглянуто судом в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, інші докази, здобуті в ході досудового розслідування, під час судового розгляду не досліджувались.

ІV. Частина статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений
Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що своїми умисними та протиправними діями обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення – злочин та його дії кваліфікуються судом за ч. 2 ст. 309 КК України, тобто незаконне зберігання психотропної речовини у великому розмірі без мети збуту.

V. Мотиви суду при призначенні покарання
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до вимог ч. 1 ст. 67 КК України, під час досудового розслідування не встановлено.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше судимий, розлучений, має на утриманні малолітню дитину, є діючим військовослужбовцем.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд виходить із положень ст. ст. 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі статтею 12 КК України є нетяжким умисним злочином, наявність пом`якшуючої покарання обставини, відсутність обтяжуючих покарання обставин, дані про особу винного, його відношення до скоєного злочину та щире розкаяння у вчиненому, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 309 КК України, яке є необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
Враховуючи той факт, що інкримінований злочин ОСОБА_4 вчинив до винесення вироку Холодногірського районного суду міста Харкова від 11.02.2026, за яким йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (семи) років з конфіскацією майна, тому суд призначає обвинуваченому ОСОБА_4 остаточне покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком суду та вироком Холодногірського районного суду міста Харкова від 11.02.2026.
Крім цього, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно в строк покарання за цим вироком зарахувати частково відбуте покарання за вироком Холодногірського районного суду міста Харкова від 11.02.2026.
На переконання суду, саме таке покарання відповідає загальним засадам його призначення, визначеним у статтях 50, 65 КК України, є справедливим та співмірним протиправному діянню, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

VІ. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку
На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України процесуальні витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 .
Долю речових доказів суд вирішує на підставі положень ст. 100 КПК України.
Визначаючи відповідно до п. 2 ч. 4 ст. ст. 374 КПК України початок строку відбування покарання обвинуваченим ОСОБА_4 , суд враховує практику Європейського суду з прав людини, викладену зокрема в п.п. 46, 47 Рішення по справі «Руслан Яковенко проти України» (заява №5425/11, статус остаточного 04.09.2015), згідно якої відлік строку відбування покарання особою, засудженою судом першої інстанції, тоді як вирок не набрав законної сили, розпочинається після ухвалення вироку, адже особа вважається такою, що засуджена компетентним судом, а попереднє ув`язнення у розумінні положень Конвенції закінчується зі встановленням вини та призначенням покарання судом першої інстанції.
Враховуючи, що ОСОБА_4 відбуває покарання у виді позбавлення волі у ДУ «Харківський слідчий ізолятор» за вироком Холодногірського районного суду міста Харкова від 11.02.2026, який набрав законної сили 16.03.2026, та ухвалою суду обвинуваченого залишено у вказаній установі відбування покарання для участі у розгляді цього кримінального провадження, судом не обирається обвинуваченому запобіжний захід.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України суд зараховує ОСОБА_4 до строку остаточно визначеного покарання строк частково відбутого ним покарання за вироком Холодногірського районного суду міста Харкова від 11.02.2026, у період часу з 27.11.2025 по 19.03.2026 включно.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 370, 371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд

у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення – злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком суду та вироком Холодногірського районного суду міста Харкова від 11.02.2026, призначити ОСОБА_4 до відбування остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років 3 (три) місяці з конфіскацією майна, яке належить йому на праві власності.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з дня ухвалення вироку суду, тобто з 20 березня 2026 року.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України зарахувати ОСОБА_4 до строку остаточно визначеного покарання строк частково відбутого ним покарання за вироком Холодногірського районного суду міста Харкова від 11.02.2026 – у період часу з 27.11.2025 по 19.03.2026 включно.
Стягнути з  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави процесуальні витрати на проведення судової експертизи №СЕ-19/121-25/32299-НЗПРАП від 26.12.2025 (отримувач: держава, код доходів 24060300, код банку 37999680, розрахунковий рахунок 31116115020005, МФО 899998) у розмірі 3119,90 грн (три тисячі сто дев`ятнадцять гривень 90 копійок).
Речові докази по справі:
-один полімерний сейф-пакет Експертної служби МВС №6636937 з об`єктом після дослідження, а саме: особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено – PVP, загальною масою 2,0385 г., яка передана на зберігання в камеру схову УЛМТЗ ГУНП в Харківській області, після набрання вироком законної сили – знищити.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Новобаварський районний суд міста Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його оголошення, а особою, яка тримається під вартою – з моменту отримання копії судового рішення.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя         ОСОБА_1