САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ 
Справа № 726/3975/25 
Провадження №2/726/81/26 
Категорія 40 
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
02.04.2026 м. Чернівці 
Садгірський районний суд м. Чернівці у складі: головуючого судді Байцар Л. В., за участю секретаря судових засідань Осипчук Ю.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
ВСТАНОВИВ :
Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулися до Садгірського районного суду м. Чернівці з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором № 96681815000 від 22.08.2020 р. у розмірі 16 653 грн. 88 коп. та судові витрати.
В обґрунтуванні позову зазначено, що 22.08.2020 між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 96681815000, за умовами якого остання отримала кредит в сумі 43527,88 грн. Банк свої зобов`язання за кредитом виконав в повному обсязі, однак, відповідач належним чином умов кредитного договору не виконала, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 14.11.2025, становить 16 653,88 гривень, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 11677,88 грн; заборгованості за відсотками 0 грн; заборгованості за комісією – 4976 грн.
26.04.2023 між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу № 241, згідно з яким ТОВ ФК «Кредит-Капітал» набуло право вимоги до боржників, в тому числі й до ОСОБА_1 за кредитним договором від 22.08.2020 р. № 96681815000.
Ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівці від 09.12.2025 відкрито провадження у справі та призначено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 
Представник позивача в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, скерував до суду клопотання, у якому підтримав заявлені вимоги про стягнення боргу. Просить розглянути справу за його відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце слухання, про що свідчать наявні в матеріалах справи оголошення про виклик в судові засідання.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України.
Статтею 280 ЦПК України передбачається, що у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, а також якщо відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що 22.08.2020 між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 96681815000, за умовами якого остання отримала кредит в сумі 43527,88 грн. 
Відповідно до розрахунку заборгованіть ОСОБА_1 становить 16 653,88 гривень, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 11677,88 грн; заборгованості за відсотками 0 грн; заборгованості за комісією – 4976 грн.
26.04.2023 між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу № 241, згідно з яким ТОВ ФК «Кредит-Капітал» набуло право вимоги до боржників, в тому числі й до ОСОБА_1 за кредитним договором від 22.08.2020 р. № 96681815000.
З метою досудового врегулювання спору на адресу відповідача ОСОБА_1 позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» надсилались письмові досудові вимоги. 
Згідно з ч. ч. 1, 3 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У силу ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За правилами ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 1048 ЦК України передбачено право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики.
Згідно ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється його належним виконанням. Таким чином, виходячи зі змісту вказаної норми закону та фактичних дій відповідачки з погашення нею вказаного кредиту, вбачається, що відповідачка не виконує умов договору, кредит у строки, передбачені договором не повертає, нараховані проценти за користування кредитом не сплачує, а тому зобов`язання відповідачки зі сплати нею вказаного боргу не є припиненим.
Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
За таких обставин, суд приходе висновку про те, що з відповідача ОСОБА_2 слід стягнути на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал», заборгованість за кредитним договором № 96681815000 від 22.08.2020 р. у розмірі 16 653 грн. 88 коп.
Щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн. на користь позивача ТОВ «Кредит-Капітал», то суд зазначає наступне.
Так, згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Саме такого висновку дійшла Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду по справі №922/445/19 від 03.10.2019 року.
Судом встановлено, що 01 липня 2025 року між ТОВ «Кредит-Капітал» та адвокатським об`єднанням «Апологет» в особі адвоката, керуючого партнера Усенка М.І. був укладений договір про надання правової допомоги.
Відповідно до спрямованого позивачем акту про надання правової допомоги вбачається, що адвокатським об`єднанням «Апологет» було надано позивачу ТОВ «Кредит-Капітал» послуги на загальну суму в 8000,00 грн., які були сплачені позивачем ТОВ «Кредит-Капітал».
Як вбачається з детального опису надання послуг акту про надання правової допомоги від 01.07.2025 року, адвокатським об`єднанням «Апологет» було надано позивачу ТОВ «Кредит-Капітал» послуги з правничої допомоги по даній цивільній справі, а саме: усна консультація клієнта; ознайомлення з матеріалами кредитної справи; погодження правової позиції клієнта у справі; складання позовної заяви з урахуванням правової позиції клієнта; подання заяви до суду від імені клієнта.
При цьому, пунктом 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справ №755/9215/15-ц, зазначено що, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальних адвокатських витрат (встановлення їхньої доцільності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, фінансового стану обох сторін.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
При цьому, Верховний Суд зазначає, що суд за клопотанням сторони або з власної ініціативи може відступити від загального правила під час вирішення питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення. У такому випадку суд повинен конкретно визначити, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести обґрунтування такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну потребу судових витрат для конкретної справи.
До аналогічних висновків прийшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21.
При цьому, суд приходячи до вищевказаного висновку про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, виходив також з того, що адвокатське об`єднання «Апологет» вже неодноразово надавала правову допомогу позивачу ТОВ «Кредит Капітал» по аналогічним спорам з приводу стягнення заборгованості за кредитними договорами, а тому суд вважає, вищевказані витрати з правової допомоги завищеними та такими, що підлягають зменшенню, зокрема в частині витрат, які нібито були понесені представником позивача у зв`язку із складанням позовної заяви, а саме з 8000,00 гривень до 3000,00 гривень.
Таким чином, суд вважає, що витрати на правничу допомогу, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача становлять 3000,00 грн.
Крім цього, оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, у відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 549, 610, 611, 1048, 1050,1054, ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76-83, 130, 131, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України суд, - 
ВИРІШИВ :
Винести заочне рішення.
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором №96681815000 від 22.08.2020 року у розмірі 16653,88 гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Кредит-Капітал» понесені судові витрати у розмірі 2422 грн. 40 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», понесені позивачем витрати на правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Садгірський районний суд міста Чернівці протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Дане заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий суддя 	Л. В. Байцар