Справа № 521/17711/25
Пр-ня по справі № 1-кп/521/1158/26 
 
В И Р О К
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

 
ВСТУПНА ЧАСТИНА
м. Одеса, Україна
02 квітня 2026 року 

Хаджибейський районний суд міста Одеси засідаючи у складі: 
Головуючого судді – ОСОБА_1 
із секретарем судового засідання – ОСОБА_2 на стадії судового провадження розглянувши кримінальні провадження № 42025163020000067 від 10.07.2025 року та № 12025163470000765 від 15.08.2025 року, у відношенні:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, який має середню – спеціальну освіту, проходить військову службу за мобілізацією у в/ч НОМЕР_1 , розлучений, зареєстрований в АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_2 , раніше судимий: 1)07.03.2025 року Приморським р/с м. Одеси за ч. 1 ст. 309 КК до пробаційного нагляду на строк 1 рік; 2)18.02.2026 року Приморським р/с м. Одеси за ч. 2 ст. 263 КК до громадських робіт на строк 120 годин, обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК. 

Сторони кримінального провадження, які приймали участь на стадії підготовчого провадження, -
з боку обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 
з боку захисту: обвинувачений ОСОБА_3 , захисника – адвоката ОСОБА_5 

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
1.1. ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, який перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_2 , в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 16, 37, 49, 127 Статуту внутрішньої служби ЗСУ та ст. ст. 1 – 4 Дисциплінарного Статуту ЗСУ 22 червня 2025 року приблизно біля 18 години 30 хвилин, перебував на вул. Богдана Хмельницького, біля будинку № 31. В цей час у останнього виник умисел на таємне викрадення чужого майна, яке належить АТ «Укртелеком».
В той же час та у тому ж місці, ОСОБА_3 діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, переконавшись, що його дії залишаться непомітними для оточуючих, в умовах воєнного стану3, шляхом вільного доступу, за допомогою розкладного ножа, який ОСОБА_3 мав при собі, знаходячись біля розподільчої шафи «РШ 732-01 (286)», за адресою: м. Одеса, вул. Богдана Хмельницького, біля буд. 31, де розташовані комунікаційні кабелі та бокси «БКТ100х2», викрав з полиць наступне майно: 
-кабель ТПП100х2х0,4 довжиною 0,5 м., вартістю 111 гривень 11 копійок;
-кабель ТПП50х2х0,4 довжиною 3 м., вартістю 346 грн. 77 коп.;
-кабель ТПП30х2х0,4 довжиною 3 м., вартістю 212 гривень 88 копійок;
-кабель ТПП20х2х0,4 довжиною 6 м., вартістю 306 гривень 42 копійки;
-кабель ТПП10х2х0,4 довжиною 9 м., вартістю 243 гривні 18 копійок;
-бокси «БКТ100х2» 4 одиниці, вартістю 3360 гривень
Всього ОСОБА_3 викрав майна на загальну суму 4580 гривень 36 копійок. 
Після вчиненого, ОСОБА_3 з викраденим майном з місця вчинення правопорушення зник, розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши АТ «Укртелеком» (ЄДРПОУ 21560766) матеріальну шкоду на суму 4580 гривень 36 копійок. 
1.2.Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за вказаним епізодом за ч. 4 ст. 185 КК, за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.
1.3.Крім того, ОСОБА_3 16 липня 2025 року, приблизно о 01 годині 00 хвилин, перебуваючи на вул. Михайла Болтенко, біля будинку № 57, побачивши відкритий телекомунікаційний колодязь Ц 11397, у якому знаходились кабелі у обмотці чорного кольору, вирішив вчинити таємне викрадення чужого майна, а саме кабелі, які належать АТ «Укртелеком».
Діючи умисно, повторно, в той же час та місці, ОСОБА_3 з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, переконавшись, що його дії залишаться непомітними для оточуючих, в умовах воєнного стану4, шляхом вільного доступу, за допомогою розкладного ножа який мав при собі підійшов до вказаного телекомунікаційного колодязю та викрав наступне майно:
-кабель ТПП50х2х0,4 довжиною 112 м.
-кабель ТПП10х2х0,4 довжиною 28 м.
Всього ОСОБА_3 викрадено кабелів на загальну суму 13 912 гривень 50 копійок, які останній помістив до портфелю чорного кольору і таким чином заволодів вказаним майном. Після вчиненого, ОСОБА_3 з місця вчинення правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд і завдавши матеріальну шкоду потерпілому на загальну суму 13 912 грн. 50 коп. 
1.4.Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за вказаним епізодом за ч. 4 ст. 185 КК, за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, вчинена повторно.

2.Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
2.1.Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю. Показав, що з січня 2025 року він мобілізований для проходження військової служби. Оскільки йому не вистачає матеріального забезпечення, вирішив вчинити спонтанно, випадково крадіжку. Перший раз у червні 2025 року, коли йшов по вул. Богдана Хмельницького, помітив відкриту розподільчу шафу з кабелями і вирішив обрізати кабелі, для того, щоб їх здати на лом. Другий раз, у липні, так само випадково побачив на вул. Михайла Болтенка телекомунікаційний колодязь, з якого вирізав значної довжини кабелі. Всі кабелі він здав на металобрухт. Отримав кошти приблизно в першому випадку 500 грн, у другому 1200 грн. В теперішній час розкаюється у вчиненому. 
2.2.За згодою учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_3 правопорушень, які ніким не оспорюються і на підставі ч. 3 ст. 349 КПК обмежився допитом обвинуваченого, а також дослідженням доказів обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, характеризують особу обвинуваченого та обтяжують чи пом`якшують покарання. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченим обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність його позиції та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
2.3.Таким чином, суд ухвалює вирок в особливому порядку без дослідження будь-яких доказів обставин, передбачених п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 91 КПК.

3.Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
3.1.Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого є: щире каяття.
3.2.Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

4.Мотиви призначення покарання. 
4.1.Обговорюючи питання виду та строку покарання, судом встановлені наступні обставини.
4.2.Судом встановлено, що ОСОБА_3 знаходиться у віці 34 років. Народився в місті Кривий ріг Дніпропетровської області. Виріс і виховувався в дитячому інтернаті № 5 в м. Одесі. Має брата 1987 року народження. Батьків він та брат ніколи не знали. Отримав середню-спеціальну освіту – зварювальник. До широкомасштабного вторгнення працював барменом у барі. Його рідний брат працює вантажником на ринку 7-км. Брат раніше не судимий. ОСОБА_3 був одружений і має дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 . Однак розлучився і дитина проживає спільно з матір`ю у Березовському районі Одеської області.
4.3.Зі слів наркотичні засоби не вживає. Судимість отримав у 2025 році за наркотичний засіб, коли забажав спробувати один єдиний раз. 
4.4.Під час допиту обвинуваченого встановлено, що розумно пояснити факт крадіжки він не може. Маючи скрутне матеріальне становище він випадково вчиняє крадіжки кабелів. Тобто навіть пояснення обвинуваченого виглядають як безглузді, необдумані дії, що не призводять до збагачення, а зумовлюють ще більші негативні наслідки для особи. 
4.5.Суд вважає, що відсутність виховання та освіти на фоні недбалого ставлення до власного життя призвели обвинуваченого ОСОБА_3 до вчинення вказаних кримінальних правопорушень. Його дії можливо охарактеризувати, як егоцентричні, які є наслідком свавілля та бажання вчиняти лише ті дії, які ОСОБА_3 вважає за потрібне, як деспотизм, що необмежений ані законом, ані моральними цінностями. Такими діями ОСОБА_3 умисно проявляє вже зрілу зневагу до встановлених у державі правил поведінки визначених законами. Нехтуючи законами, він і зневажає наслідки. Про такі дії свідчить той факт, що ОСОБА_3 раніше притягували до кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 185 КК, однак покарання було визначено з іспитовим строком. І хоча він відбув покарання без порушень, для суду є важливим сам факт повторного притягнення особи до кримінальної відповідальності. Що ОСОБА_3 обізнаний не тільки з процедурою кримінального переслідування, але й мав змогу оцінити весь тиск кримінальної юстиції та можливих суворих санкцій, за вчинення порушення закону проти власності. 
4.6.Є очевидним, що ОСОБА_3 не осягнув милосердного ставлення до нього минулого суду, який призначив йому покарання з іспитовим строком. 
4.7.Окремо необхідно оцінити питання притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності і засудження за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК. Обвинувачений, будучи засудженим у березні 2025 року за зберігання психотропної речовини до пробаційного нагляду, знову розумно не оцінив ставлення держави до нього у даному випадку, не усвідомив весь комплекс обов`язків, які покладає держава на нього і вчиняє нове кримінальне правопорушення. 
4.8.Окрім того, 18 лютого 2026 року ОСОБА_3 засуджений Приморським р/с м. Одеси, однак вже за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК, до покарання у вигляді громадських робіт на строк 120 годин. 
4.9.У даному випадку поведінка обвинуваченого свідчить про свідоме, тривале порушення встановлених вимог законів у різних сферах соціального життя, що характеризує його як особу, яка не бажає вести законослухняну поведінку. Різні види вчинених злочинів підкреслюють антисоціальну направленість думок ОСОБА_3 при виборі власної поведінки у суспільстві, незважаючи на суспільні відносини. 
4.10.Судом також встановлено, що ОСОБА_3 14.01.2025 року призваний на військову службу по загальній мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_3 . Разом з тим, стрілець – номер обслуги з аеромобільного відділення 3 аеромобільного взводу 5 аеромобільної роти 2 аеромобільного батальйону ВОС-100915Д/533 ОСОБА_3 з 28.02.2025 року не повернувся з лікувального закладу до військової частини НОМЕР_2 .
4.11.Важливим фактом, що характеризує особу ОСОБА_3 , є його характеристика під час несення військової служби. Так солдата ОСОБА_3 характеризує військова частина наступним чином. За час проходження служби у військовій частині НОМЕР_2 солдат ОСОБА_3 зарекомендував себе з негативної сторони. Обов`язки щодо займаної посади знає на незадовільному рівні. Не працює над вдосконаленням своїх військових знань та підготовки. Зі штатної зброї стріляє на задовільно. Не допомагав своїм співслужбовцям. Не слідкував за своїм зовнішнім станом. Мав зауваження за порушення форми одягу. За час служби неодноразово вживав алкогольні напої на території військової частини. Потребує постійного контролю. Авторитетом серед колег не користується. Не має професійного досвіду. Не додержується правил військової ввічливості, поведінки та військового вітання. На критику реагує неадекватно, не робить правильних висновків. Не здатний виявляти ініціативу та критично оцінювати свою діяльність. У складних обставинах орієнтується невпевнено. В стройовому відношенні не підтягнутий, працездатність на низькому рівні. 
4.12.Цікавим для характеристики особистості є також медична характеристика на військовослужбовця ОСОБА_3 . Так, на момент мобілізації, скарг на стан здоров?я не пред`являв і документів про стан здоров?я не надав. Звертався за медичною допомогою 21.02.2025 року і за анамнезом захворювання вважав себе хворим тривалий час. Після обстеження пацієнта, встановлений діагноз: практично здоровий. 
4.13.Даючи аналіз вказаним характеристикам необхідно зробити висновок, що ОСОБА_3 хитра та занадто кмітлива людина, яка у складних обставинах не бажає перепрацьовувати. Коли ж існує небезпека для життя і здоров`я, ОСОБА_3 здатний вигадувати будь-які небилиці аби досягнути власної егоцентричної мети. Про нього можливо сказати українською приказкою «У ледачого що до чого, то й нездужає».
4.14.Суд вважає, що ОСОБА_3 не здатний контролювати власну поведінку в умовах звичайного суспільного життя. Кожна можливість проявити себе як порядну людину, у ОСОБА_3 має свій прояв виключно як антисоціальна поведінка і вчинення кримінальних правопорушень. Таким чином, кримінальні правопорушення, що стали предметом даного судового розгляду, не є ізольованими фактами порушення закону. Навпаки, вони є неминучими наслідками поведінки ОСОБА_3 у суспільстві, серед громадян. 
4.15.Поведінка ж на військовій службі лише підкреслює його пороки та низькі якості як людини. Відсутність цілеспрямованості, працьовитості, наполегливості у прийняті рішень. Відсутність бажання допомоги ближньому та відсутність щирих і довірливих стосунків серед побратимів. Відсутність мужності і сміливості, як ознак характеру, що необхідні під час несення служби. Все це підкреслює негативні якості і риси ОСОБА_3 як людини. 
4.16.Таким чином, оцінюючи особистість ОСОБА_3 , його вчинки та життєвий шлях, можливо прийти до висновку, що останній не заслуговує на м`яке покарання або таке, яке буде з іспитовим строком. Призначені за часом декілька різних видів покарань, не пов`язаних з позбавлення волі, дають зрозуміти, що ОСОБА_3 не здатний контролювати свою поведінку при більш м`яких заходах державного примусу. 
4.17.У даному випадку можливо було призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років, однак враховуючи санкцію ч. 4 ст. 185 КК, іншого, ніж мінімальне покарання, передбачене у вказаній нормі, призначити неможливо. 
4.18.На жаль при існуючих обставинах і особистості обвинуваченого немає підстав для застосування ст. 69 КК. ОСОБА_3 свідомо довів себе до вказаного стану і не бажає підкорюватись встановленим у суспільстві правилам. 
4.19. Призначаючи таке суворе покарання, суд не полишає думки, що саме завдяки такому покаранню можливо зміни мислення особистості ОСОБА_3 . Можливо перетворившись у пам`яті, воно стане живим спогадом відплати за погане діяння, і саме таке покарання зможе реалізувати всі можливі заходи державної політики у сфері перевиховання особи, що порушила вимоги закону. На жаль інших можливостей для зміни посткримінального мислення у даному випадку немає.
4.20.Оскільки ОСОБА_3 вчинив нові кримінальні правопорушення будучи засудженим за умисне кримінальне правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів і психотропних речовин та знаходився під покаранням у вигляді пробаційного нагляду, а також засуджений за носіння холодної зброї (кастету) до покарання у вигляді громадських робі, відповідно при призначені покарання підлягає застосуванню ст. 71 КК. При цьому при складанні покарань суд використовує положення п.п. а-1), г) п. 1 ч. 1 ст. 72 КК і менш суворий вид покарання переводить в більш суворий вид виходячи з їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають: два дні пробаційного нагляду і вісім годин громадських робіт.

5.Підстави для задоволення цивільних позовів.
5.1.При вирішенні цивільного позову потерпілого, юридичної особи – Акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Одеської філії АТ «Укртелеком» на суму 4580 гривень 36 копійок до обвинуваченого ОСОБА_3 суд керується вимогами ст. ст. 128, 129 КПК, ст. 13 ЦПК і ст. 1166 ЦК.
5.2.Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала /ч. 1 ст. 1166 ЦК/.
5.3.Судом встановлено, що шкода, завдану майну потерпілого - юридичної особи АТ «Укртелеком» в особі Одеської філії АТ «Укртелеком», заподіяна обвинуваченим ОСОБА_3 . У зв`язку з чим, позов заявлений представником потерпілого виключно до ОСОБА_3 , як до особи, що заподіяла її. Сам обвинувачений повністю визнав всі позовні вимоги потерпілого. 
5.4.Заподіяння шкоди майну потерпілого – юридичній особі підтверджується матеріалами кримінального провадження, дослідження яких відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК, судом визнано недоцільним, оскільки учасники судового провадження не оспорювали фактичних обставин по провадженню. 
5.5.Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК, яка встановлює диспозитивність цивільного судочинства, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК випадках. 
5.6.Документально потерпілим, юридичною особою - АТ «Укртелеком» в особі Одеської філії АТ «Укртелеком», підтверджено заподіяння матеріальної шкоди у загальній сумі 4580 (чотири тисячі п`ятсот вісімдесят) гривень 36 копійок. Вказана сума складається зі шкоди, у вигляді вартості викраденого кабелю та пошкодження кабелів, що призвели до відключення значної кількості абонентів. Суд вважає за необхідне позов потерпілого про стягнення матеріальної шкоди задовольнити в повному обсязі, в тому числі в зв`язку із узгодженням вказаної суми сторонами. 

5.7.Аналогічно при вирішенні цивільного позову потерпілого, юридичної особи – Акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Одеської філії АТ «Укртелеком» на суму 13 912 гривень 50 копійок до обвинуваченого ОСОБА_3 суд керується вимогами ст. ст. 128, 129 КПК, ст. 13 ЦПК і ст. 1166 ЦК.
5.8.Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала /ч. 1 ст. 1166 ЦК/.
5.9.Судом встановлено, що шкода, завдану майну потерпілого - юридичної особи АТ «Укртелеком» в особі Одеської філії АТ «Укртелеком», заподіяна обвинуваченим ОСОБА_3 у зв`язку з чим позов заявлений потерпілим виключно до ОСОБА_3 , як до особи, що заподіяла її. Сам обвинувачений повністю визнав всі позовні вимоги потерпілого. 
5.10.Заподіяння шкоди майну потерпілого, юридичної особи - АТ «Укртелеком» в особі Одеської філії АТ «Укртелеком» підтверджується матеріалами кримінального провадження, дослідження яких відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК, судом визнано недоцільним, оскільки учасники судового провадження не оспорювали фактичних обставин по провадженню. 
5.11.Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК, яка встановлює диспозитивність цивільного судочинства, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК випадках. 
5.12.Документально потерпілим, юридичною особою АТ «Укртелеком» в особі Одеської філії АТ «Укртелеком» підтверджено заподіяння матеріальної шкоди у загальній сумі 13 912 (тринадцять тисяч дев`ятсот дванадцять) гривень 50 копійок. Вказана сума складається зі шкоди, у вигляді вартості викраденого кабелю та пошкодження кабелю, що спричинило відключення значної кількості абонентів. Суд вважає за необхідне позов потерпілого в частині стягнення матеріальної шкоди задовольнити в повному обсязі, в тому числі в зв`язку із узгодженням вказаної суми сторонами. 

6.Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, яким керувався суд.
6.1.Враховуючи вид та строк покарання, а також існуючий запобіжний захід, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком суду законної сили.
6.2.Ухвалюючи вирок суд керується ст. ст. 370, 373, 374 КПК.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

1.1.Визнати ОСОБА_3 винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п?ять) років. 
1.2.Відповідно до ст. 71 КК до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 07.03.2025 року та за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 18.02.2026 року і остаточно призначити ОСОБА_3 покарання за сукупністю вироків у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 2 (два) місяці.
1.3.Початок строку відбуття покарання у вигляді позбавлення волі обвинуваченому ОСОБА_3 обчислювати з моменту оголошення вироку суду.
1.4.З урахуванням вимог п. 1 ч. 4 ст. 374, ч. 1 ст. 534 КПК, до набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 – продовжити. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію у випадку набрання вироком суду законної сили.
1.5.Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_3 у строк покарання строк попереднього ув`язнення, а саме: знаходження під вартою під час досудового розслідування та судового розгляду, а саме з 29.09.2025 року по день набрання законної сили вироком суду.
1.6.Цивільний позов потерпілого – Акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Одеської філії АТ «Укртелеком» – задовольнити. Стягнути з ОСОБА_3 на користь АТ «Укртелеком» в особі Одеської філії АТ «Укртелеком» 4580 (чотири тисячі п`ятсот вісімдесят) гривень 36 копійок матеріальної шкоди.
1.7.Цивільний позов потерпілого – Акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Одеської філії АТ «Укртелеком» – задовольнити. Стягнути з ОСОБА_3 на користь АТ «Укртелеком» в особі Одеської філії АТ «Укртелеком» 13 912 (тринадцять тисяч дев`ятсот дванадцять) гривень 50 копійок матеріальної шкоди.
1.8.Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК, якщо таку скаргу не було подано.
1.9.Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
1.10.Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК.
1.11.Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

С У Д Д Я: ОСОБА_1 

[1] Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» від 24.02.2022 року. Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» від 16.04.2025 року на строк 90 діб.

3 Правовий режим воєнний стан введений в Україні на підставі Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» від 24.02.2022 року та неодноразово продовжений в Україні, останній раз на момент події Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» від 16.04.2025 року на строк 90 діб. 
4 Правовий режим воєнний стан введений в Україні на підставі Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» від 24.02.2022 року та неодноразово продовжений в Україні, останній раз на момент події Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» від 16.04.2025 року на строк 90 діб.