номер провадження справи 15/207/25

ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2026 Справа № 908/3827/25
м. Запоріжжя Запорізької області 
Господарський суд Запорізької області у складі судді Горохова І.С., розглянувши матеріали за позовом Фізичної особи-підприємця Харченко Юрія Володимировича, АДРЕСА_1 ; поштова адреса: АДРЕСА_2 
до відповідача Фізичної особи - підприємця Левон Владислава Юрійовича, АДРЕСА_3 
про стягнення коштів

без повідомлення (виклику) учасників справи 

усстановив
22.12.2025 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна Фізичної особи-підприємця Харченко Юрія Володимировича до відповідача Фізичної особи - підприємця Левон Владислава Юрійовичапро стягнення штрафу в розмірі 16 413,56 грн за договором № Д134/141025-1 від 14.10.2025 транспортного експедирування вантажів автомобільним транспортом у міжнародному та внутрішньому сполученні.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.12.2025, справу № 908/3827/25 передано на розгляд судді Горохову І.С.
Ухвалою суду від 29.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/3827/25, присвоєно справі номер провадження 15/207/25. Постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Розгляд справи по суті розпочнеться через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі № 908/3827/25.
Запропоновано відповідачу в строк до 28.01.2026 подати відзив на позовну заяву і всі можливі докази у підтвердження його заперечень проти позову або його визнання, позивачу запропоновано у строк до 12.02.2026 подати письмову відповідь щодо відзиву на позовну заяву, оформлену згідно з вимогами ст. 166 Господарського процесуального кодексу України, а також запропоновано відповідачу у строк до 27.02.2026 подати заперечення на відповідь на відзив, оформлені відповідно до ст. 167 ГПК України.
Копію ухвали суду про відкриття провадження у справі від 29.12.2025 було направлено відповідачу за адресою вказаною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а саме: 69097, м. Запоріжжя, вул. Світла, буд. 12, корп. 5.
Ухвалу суду про відкриття провадження у справі вручено відповідачу (члену сімї) 14.01.2026, про що свідчить повідомлення Укрпошти № R068046762898.
Позов обґрунтовано неналежним виконанням Фізичною особою - підприємцем Левоном Владиславом Юрійовичем договору транспортного експедирування вантажів автомобільним транспортом у міжнародному та внутрішньому сполученні, щодо подачі автомобіля у встановлений строк на завантаження, допустивши запізнення на 4 доби. Крім того, позивач заначає, що відповідач односторонньо повідомив позивача про відмову від виконання підтвердженої Заявки, що є порушенням п. п 7.2, 7.4. договору, а також зобов`язань перевізника, визначених ст. 921 Цивільного кодексу України.
Відзив на адресу суду від відповідача у встановлений в ухвалі суду від 29.12.2025 у справі № 908/3827/25 процесуальний строк для подачі відзиву не надійшов.
Відповідно до ст. 178 Господарського процесуального кодесу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
З огляду на викладене. суд розглядає справу за відсутності відзиву відповідача за наявними в ній матеріалами.
Відповідно до ч. ч. 5, 7 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.
Згідно з ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення – 10.11.2025.
Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд щодо спору зазначає наступне.
14.10.2025 Фізичною особою-підприємцем Харченко Юрієм Володимировичем (Експедитор, позивач) та Фізичною особою-підприємцем Левоном Владиславом Юрійовичем (Перевізник, відповідач) укладено договір № Д134/141025-1 від 14.10.2025 транспортного експедирування вантажів автомобільним транспортом у міжнародному та внутрішньому сполученні (договір).
Відповідно до п. 1.1 договору Перевізник зобов`язується доставляти ввірений йому Експедитором вантаж до пункту призначення в міжнародному або внутрішньому сполученні за заявками Експедитора і видати його вантажоодержувачу у встановлений термін передбачений договором або заявкою, а Експедитор зобов`язується здійснювати за перевезення вантажів встановлену плату в розмірі та строки, передбачені даним договором і заявкою.
Відповідно до п. 2.1. перевізник здійснює перевезення вантажів па підставі письмових заявок Експедитора, які є невід`ємною частиною договору, яка подається Експедитором за 24 години до моменту завантаження вантажу.
Згідно з п. 3.2.5 договору Експедитор зобов`язаний підписати перевізнику Акт наданих послуг після виконання останнім зобов`язань щодо доставки вантажу на місце, вказане в заявці.
Своєчасно проводити оплату за надані послуги згідно погоджених сторонами тарифів у кожному конкретному випадку перевезення вантажу ,в порядку визначеному п. 5.2. договору (п. 3.2.6.).
Вдповідно до п. 5.1. договору підівердженням надання послуг з перевезення вантажу є: належним чином оформлені оригінали Акту наданих послуг підписаний сторонами та наявності печаток, CMR або ТТН з відміткою вантажоодержувача.
Згідно з п. 5.2. договору оплата здійснюється в гривнях шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок перевізника після отримання в належному вигляді, оформлених документів: оригіналу рахунку, оригіналу Акту наданих послуг та оригіналів інших документів що закривають перевезення (ТТН, CMR), якщо інше не зазначено в заявці.
Договір підписаний сторонами та скріплений печатками без зауважень та заперечень до нього.
Згідно з ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
В матеріалах справи відсутні докази того, що спірний договір визнавався недійсним у судовому порядку.
На виконання договору між позивачем та відповідачем укладено заявку на перевезення № П-000000111905 від 14.10.2025, яка є невід`ємною частиною договору.
Згідно із заявкою, відповідач зобов`язався здійснити міжнародне перевезення вантажу за маршрутом: Україна, Львівська область, Великі Мости,— м. Алмати, Турксибський район, Казахстан. Вартість фрахту становила 1600 доларів США у гривні по перерахунку за курсом НБУ на дату заїзду авто на розвантаження.
Відповідно до розділу 3 заявки, у разі відмови від виконання підписаної заявки менш ніж за 24 години перевізник сплачує штраф у розмірі 10% від вартості фрахту.
З метою досудового врегулювання спору позивач направив на адресу відповідача претензію № 07/11-3 від 07.11.2025 на офіційну електронну адресу перевізника.
Претензія залишена без відповіді та виконання.
З метою захисту своїх прав та інтересів позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення штрафних санкцій за порушення умов договору транспортного експедирування у розмірі 16 413,56 грн.
Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.
Статтею 11 Цивільного кодексу України закріплено - цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
З положень ст. 509 Цивільного кодексу України вбачається, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).
Згідно з ч. 1 ст. 526 Цивільног кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно з ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).
Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно з ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.
За змістом ч. 1 ст. 919 Цивільного кодексу України перевізник зобов`язаний доставити вантаж, пасажира, багаж, пошту до пункту призначення у строк, встановлений договором, якщо інший строк не встановлений транспортними кодексами (статутами), іншими нормативноправовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, а в разі відсутності таких строків - у розумний строк.
У разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами) (ст. 920 Цивільного кодексу України).
Позивач просить суд стягнути з відповідача штраф у розмірі 16 413,56 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно з ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.
Частиною 1 ст. 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до ч. 2 ст. 551 Цивільного кодексу України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, якщо таке збільшення не заборонено законом. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом.
Відповідно до п. 7.4. договору якщо перевізник після підписання Заявки відмовляється від перевезення менш, ніж за 24 години до моменту завантаження, в даному випадку Перевізник виплачує штраф Експедитору в розмірі 10% від фрахту, але не менше 500,00 грн, якщо в заявці не вказано інше.
Відповідно до Заявки, транспортний засіб Renault НОМЕР_1 / НОМЕР_2 мав бути поданий під завантаження 20.10.2025. Таким чином, 10% від 1600 USD -160 USD. За курсом НБУ станом на 24.10.2025 (41,897 грн за 1 USD) сума штрафу становить 6703,52 грн.
Відповідачем у встановлений строк на завантаження не подано автомобіль, чим допущено запізнення на 4 доби (20.10.2025 - 24.10.2025) та порушення умов договору. 
Відповідно до п. 7.2. договору нормативний простій на завантаження/ розвантаження та митні операції 48 (завантаження)/48 (розвантаження) годин (вихідні та святкові дні не враховуються). При перевезенні в межах України нормативний простій на завантаження/розвантаження 24 години (вихідні та святкові дні не враховуються). Штраф за наднормативний простій оплачується тільки по пред`явленню листа простою, у внутрішньому сполученні в розмірі – 2000,00 грн, у міжнародному сполученні у розмірі 50 євро по території України (100 євро поза межами України) по курсу НБУ за кожну почату добу, якщо в заявці не вказано інше. Запізнення автомобіля на завантаження / розвантаження від дати зазначеної в заявці, у внутрішньому сполученні штраф в розмірі - 2000 грн., у міжнародному сполученні у розмірі 50 євро по території України (100 євро поза межами України) по курсу НБУ, за кожну почату добу запізнення, якщо в заявці не вказано інше.
Запізнення - 4 доби х 50 EUR = 200 ЕUR. За курсом НБУ станом на 24.10.2025 (48,5502 грн за 1 EUR) сума штрафу становить 9710,04 грн.
Загальна сума штрафних санкцій 6703,52 грн + 9710,04 грн = 16 413,56 грн.
Згідно з ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Положеннями ст. 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
В силу ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Враховуючи, що відповідач безпідставно в односторонньому порядку відмовився від виконання договору в частині доставки товару позовні вимоги про стягнення штрафу є обґрунтованими.
Доказів виконання умов договору та поставки товару відповідачем до суду не надано, позовні вимоги належними та допустимими доказами стороною боржника не спростовано.
Враховуючи вище викладені обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі на суму 16 472,00 грн.
Згідно з ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача, оскільки спір доведено до суду з його вини.
Керуючись ст. ст. 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд
вирішив
1. Позов задовольнити повністю.
2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Левон Владислава Юрійовича ( АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) на користь Фізичної особи - підприємця Харченко Юрія Володимировича ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) штраф у розмірі 16 413,56 грн (шістнадцять тисяч чотириста сімдесят дві гривні 00 коп.). Видати наказ.
3. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Левон Владислава Юрійовича ( АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) на користь Фізичної особи - підприємця Харченко Юрія Володимировича ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) судові витрати у розмірі 3028,00 грн (три тисячі двадцять вісім гривень 00 коп.). Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено 10.03.2026.

Суддя І. С. Горохов