Номер провадження: 33/813/249/26
Номер справи місцевого суду: 522/21558/25 
Головуючий у першій інстанції Осіік Д. В. 
Доповідач Журавльов О. Г.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2026 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду – Журавльов О.Г., за участі - секретаря судового засідання Хангельдян К.С., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника – адвоката Коваленко Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 17.11.2025, якою:

ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Грузії, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4, ч. 1 ст. 122-2, ч. 5 ст. 126 КУпАП,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 17.11.2025 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4, ч. 1 ст. 122-2, ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення:
- за ст. 124 КУпАП - у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн;
- за ст. 122-4 КУпАП - у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн;
- за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП - у виді штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 153 грн;
- за ч. 5 ст. 126 КУпАП - у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 грн з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 (п`ять) років без оплатного вилученням транспортного засобу.
Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, остаточно накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 (п`ять) років без оплатного вилученням транспортного засобу.

Встановлено, що 17 вересня 2025 року, о 00 годині 06 хвилини, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Mercedes-Benz», державний номерний знак НОМЕР_1 у м. Одеса, вул. Французький Бульвар 2, під час об`їзду перешкоди, а саме автомобілю «Тойота» державний номерний знак НОМЕР_2 , не врахував безпечний боковий інтервал, у результаті чого здійснив зіткнення з зазначеним автомобілем, чим порушив п. 13.3 Правил дорожнього руху. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Також, 17 вересня 2025 року, о 00 годині 06 хвилини, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Mercedes-Benz», державний номерний знак НОМЕР_1 у м. Одеса, вул. Французький Бульвар 2, будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, місце ДТП залишив, чим порушив вимоги п. 2.10 (а) Правил дорожнього руху.
Крім того, 17 вересня 2025 року, о 00 годині 06 хвилини, ОСОБА_1 , керував автомобілем «Mercedes-Benz», державний номерний знак НОМЕР_1 у м. Одеса, вул. Французький Бульвар 2, без посвідчення водія. При цьому, вчинив адміністративне правопорушення повторно, протягом року, чим порушив п. 2.1а Правил дорожнього руху.
Також, 17 вересня 2025 року, о 00 годині 24 хвилини, ОСОБА_1 , керував автомобілем «Mercedes-Benz», державний номерний знак НОМЕР_1 у м. Одеса, вул. Французький Бульвар 2, не виконав вимогу працівників поліції про зупинку, чим порушив п. 2.4 Правил дорожнього руху.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

Не погодившись з постановою судді першої інстанції, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративних правопорушень.
В апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції розглянув справу поверхнево, не з`ясувавши належним чином обставини вчинених правопорушень, водночас, наявні у справі докази не узгоджуються з матеріалами справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника - адвоката Коваленко Т.В., які підтримали апеляційну скаргу, прихожу до наступних висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
Згідно ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово зазначав, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпції.
Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова судді є обґрунтованою та такою, що постановлена з дотриманням вимог КУпАП, за результатами повного та всебічного дослідження доказів.
Відповідно до диспозиції ст. 124 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Відповідно до диспозиції ст. 122-4 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Відповідно до диспозиції ч. 5 ст. 126 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частиною другою та четвертою цієї статті, а саме: за керування транспортним засобом особою, яка не має право керування транспортними засобами.
Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 122-2 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за невиконання водіями вимог про зупинку транспортного засобу.
Аналіз матеріалів справи свідчить про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4, ч. 1 ст. 122-2, ч. 5 ст. 126 КУпАП повністю доведена та підтверджується дослідженими судом апеляційної інстанції наступними доказами: 
- протоколами про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №456186, серії ЕПР1 №456178, серії ЕПР1 №456182, серії ЕПР1 №456176 від 17.09.2025, якими зафіксовано факт вчинених ОСОБА_1 правопорушень;
- схемою місця ДТП від 17.09.2025;
- рапортом працівників поліції від 17.09.2025;
- довідкою УПП в Одеській області з даними про отримання (неотримання) посвідчення водія;
-довідкою УПП в Одеській області про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, з якої вбачається, що відповідно до звірки з базою ІКС ІПНП «Адмінпрактика», станом на 17.09.2025, громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом року піддавався адміністративному стягненню за ч. 2 ст. 126 КУпАП, а саме: 20.06.2025 постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5028403, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн;
- поясненнями інспектора УПП в Одеській обл. ДПП ОСОБА_2 від 17.09.2025, про те, що ним 17.09.2025, приблизно о 00 год. 06 хв. під час несення служби у складі екіпажу «Океан 302», патрулюючи бульвар Французький в м. Одеса, біля будинку номер 2, було зупинено т.з. «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_1 , за порушення комендантської години; надалі, припаркувавшись паралельно з вказаним транспортним засобом, він вийшов з службового транспортного засобу Toyota Prius, д.н. НОМЕР_3 та підійшов до водія авто Мерседес, за кермом якого знаходився хлопець приблизно 20-25 років та представився, повідомив причину зупинки, на що водій повідомив, що «так вийшло», після чого він попросив у водія документи, що посвідчують його особу, водночас, водій зачинив скло, увімкнув задній рух та мав намір поїхати, в цей час вони розвернулись, щоб блокувати йому рух, але водій, здійснивши зіткнення зі службовим автомобілем Toyota Prius, д.н. НОМЕР_3 , та пошкодивши передній бампер і передню праву фару, не зупинився та поїхав в бік вул. 10-го Квітня, а в подальшому шляхом перегляду службового відеореєстратора було встановлено, що транспортний засіб, який здійснив ДТП це «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого знаходився ОСОБА_1 , 2003 року народження; згодом, було передано орієнтування іншим екіпажам та шляхом переслідування його було затримано в м. Одеса;
- поясненнями працівника УПП в Одеській обл. ДПП ОСОБА_3 від 17.09.2025, які за змістом аналогічні поясненням інспектора ОСОБА_2 ;
- поясненнями ОСОБА_1 від 17.09.2025, про те, що він 16.09.2025 рухався за кермом т.з. «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_1 , близько о 00.20 год. 17.09.2025 за адресою: м. Одеса, Французький бульвар, 2, був зупинений співробітниками поліції, після зупинки до нього підійшов співробітник поліції та попросив посвідчення водія, вважаючи, що порушення комендантської години не є підставою для зупинки, злякавшись, так як має не сплачений штраф за керування транспортними засобами без посвідчення водія, почав рух заднім ходом, після чого – почав рух вперед для розвороту, внаслідок чого з`їжджаючи з трамвайної колії, відчув удар по своєму транспортному засобу з лівого боку;
- відео з місця пригоди, долученого до матеріалів справи.
Апеляційний суд вважає, що зібрані у справі докази повністю узгоджуються між собою, є достовірними, належними, допустимими, достатніми та в своїй сукупності поза розумним сумнівом доводять наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4, ч. 1 ст. 122-2, ч. 5 ст. 126 КУпАП. 
В даному випадку ОСОБА_1 не оспорював фактичні обставини справи, викладені у протоколах про адміністративні правопорушення, водночас заперечував той факт, що він керував транспортним засобом. 
Надаючи оцінку твердженням ОСОБА_1 про те, що транспортним засобом керувала інша особа, а він був пасажиром, апеляційний суд зауважує на тому факті, що такі спростовуються дослідженими апеляційним судом вищевказаними доказами, зокрема, й поясненнями самого ОСОБА_1 , які узгоджуються із поясненнями співробітників поліції, про те, що саме він керував автомобілем «Mercedes-Benz», державний номерний знак НОМЕР_1 , за наведених у протоколах про адміністративні правопорушення обставин.
При цьому, доводи захисника про те, що дівчина, яка нібито керувала транспортним засобом «Mercedes-Benz», вказані обставини не підтвердила, у зв`язку із тиском, який здійснювався на неї поліцейськими, то такі судом апеляційної інстанції визнаються голослівними, оскільки не підтвердженими відповідними доказами, водночас, стороною захисту під час судового розгляду справи клопотань про виклик вказаної особи як свідка не заявлялось, а тому перевірити правдивість її свідчень у порядку, визначеному процесуальним законом, шляхом її допиту в судовому засіданні під присягою, із попередженням про наслідки у виді кримінальної відповідальності за надання завідомо неправдивих показань, не виявилось можливим.
Отже, в контексті зазначених обставин, які також відображені у наданих ОСОБА_1 під час складання протоколів поясненнях, апеляційний суд вважає доведеним факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_1 .
Також апеляційний суд відхиляє доводи сторони захисту про те, що в матеріалах справи відсутня постанова про накладення на ОСОБА_1 стягнення за керування транспортним засобом без посвідчення водія, з огляду на викладену в довідці УПП в Одеській області про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, з якої вбачається, що відповідно до звірки з базою ІКС ІПНП «Адмінпрактика», станом на 17.09.2025, громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом року піддавався адміністративному стягненню за ч. 2 ст. 126 КУпАП, а саме: 20.06.2025 постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5028403, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. 
При цьому, вказані у довідці обставини підтвердив сам ОСОБА_1 , вказавши в своїх поясненнях, що після його зупинки поліцейськими, продовжив рух, оскільки вже мав не сплачений штраф за керування транспортними засобами без посвідчення водія.
Вказані пояснення ОСОБА_1 містять його підпис, натомість не містять будь-яких зауважень щодо незаконності дій поліцейських.
Також апеляційний суд відхиляє доводи апелянта щодо безпідставності його зупинки, оскільки під час складання протоколу щодо нього поліцейським було роз`яснено підстави його зупинки, а саме: комендантська година.
Твердження сторони захисту про те, що схема місця ДТП складена за відсутності ОСОБА_1 , а також відповідно вона містить місця розташування тільки одного транспортного засобу, апеляційний суд вважає неприйнятними, з огляду на обставини вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.
Таким чином, позиція ОСОБА_1 , яка висловлена в апеляційній скарзі, та його процесуальна поведінка, пов`язана з наведенням доводів, які не підтверджені належними і достатніми доказами, та які не узгоджуються з дійсними обставинами справи, розцінюється апеляційним судом як спосіб самозахисту на власний розсуд з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.
Інших істотних та переконливих доводів, які б свідчили про недопустимість доказів, які містяться в матеріалах справи або спростовували висновки судді першої інстанції в оскаржуваній постанові про доведеність вини ОСОБА_1 та були підставою для її скасування або зміни, не наведено, та під час апеляційного розгляду не встановлено.
Отже, оскільки доводи сторони захисту в наведеній частині спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, тому апеляційний суд погоджується із викладеними в постанові суду першої інстанції висновками про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4, ч. 1 ст. 122-2, ч. 5 ст. 126 КУпАП.
За таких обставин, суд першої інстанції, всупереч твердженням апелянта, правильно встановив фактичні обставини та дійшов до обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу вказаних правопорушень.
Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин, що виникли, і закон, який їх регулює, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.
Одночасно, доводи апеляційної скарги щодо порушення судом норм матеріального та процесуального права зводяться до незгоди з висновками суду, особистого тлумачення норм матеріального і процесуального права та не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до законодавства та на законність судового рішення.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, у зв`язку із чим відсутні підстави для її скасування або зміни.

Керуючись статтями 7, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:
Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  – залишити без задоволення.
Постанову суддіПриморського районного суду м. Одеси від 17.11.2025, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4, ч. 1 ст. 122-2, ч. 5 ст. 126 КУпАП – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя Одеського апеляційного суду О.Г. Журавльов