Справа № 452/3471/25
Провадження №2-а/452/56/2025

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" грудня 2025 р.    м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області у складі:
головуючого судді      Кущ Т.М.,
при секретарях судового засідання     Роман Л.І.,
за участю: 
представника позивача      Гончарова В.В., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Самбірського міськрайонного суду Львівської області адміністративну справу за правилами статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) за адміністративним позовом ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Гончарова Валентина Вікторовича до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції у Львівській області (далі – ДПП в особі УПП у Львівській області) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

В С Т А Н О В И В:

На підставі частини 3 статті 243 КАС України в судовому засіданні 08 грудня 2025 року проголошено вступну та резолютивну частину рішення. 

16 вересня 2025 року ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Гончарова В.В. через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» звернувся до суду із вищевказаним адміністративним позовом, в якому зазначено, що 05 вересня 2025 року інспектор УПП у Львівській області капітан поліції Сорокіна Ю.І. (далі - інспектор) винесла постанову серії ЕНА №5653153 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачене ч.3 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП). У постанові зазначено, що 05 вересня 2025 року о 14 год. 49 хв. водій ОСОБА_1 на пр. В`ячеслава Чорновола у м. Львові, керуючи транспортним засобом марки «Skoda Octavia», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив зупинку, рух на смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеною дорожнім знаком 5.8 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 зі змінами та доповненнями (далі – ПДР України), чим порушив пункт 17.1 ПДР України, згідно з яким на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 ПДР України, забороняється рух і зупинка інших транспортних засобів.

Не погоджуючись із постановою про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 680 грн. 00 коп., позивач просить скасувати її, посилаючись на те, що відповідачем порушено процедуру притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки не в повному обсязі роз`яснено процесуальні права, передбачені ст.268 КУпАП, не надано змоги скористатись правовою допомогою, під час розгляду справи на місці зупинки транспортного засобу не надано ОСОБА_1 доказів вчинення

правопорушення, а також у оскаржуваній постанові відсутні будь які відомості про технічний засіб, яким здійснено відеозапис порушення (а.с.1-6,16-17,21-22).

Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 19 вересня 2025 року вказаний адміністративний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено судовий розгляд справи по суті за правилами ст.286 КАС України на 29 вересня 2025 року об 11 год. 00 хв.. При цьому, відповідачу - ДПП в особі УПП у Львівській області було встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву, роз`яснено наслідки його неподання та витребувано матеріали, що потягли за собою притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст.122 КУпАП (а.с.26,72).

В подальшому розгляд справи неодноразово відкладався та оголошувалися перерви судового засідання, востаннє на 08 грудня 2025 року о 14 год. 30 хв. (а.с.62,80-81,84-86,94-95). 

У судовому засіданні 08 грудня 2025 року судом було оголошено про перехід до стадії ухвалення судового рішення та повідомлено, що вступну та резолютивну частини судового рішення буде проголошено (підписано) о 16 год. 45 хв. 08 грудня 2025 року (98-100,101).

Позивач ОСОБА_1 у всі судові засідання, у тому числі в судове засідання, призначене на 08 грудня 2025 року, не з`явився, про дату, час і місце їх проведення був повідомлений належним чином (а.с.28,28 зворотна сторона,63 зворотна сторона,78,83 зворотна сторона,87,97), будь яких заяв чи клопотань з процесуальних питань від нього до суду не надходило. 

Представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Гончаров В.В. в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримав повністю, просив позов задовольнити з підстав, наведених у ньому, зазначив, що жодного адміністративного правопорушення ОСОБА_1 за вказаних у постанові серії ЕНА №5653153 від 05 вересня 2025 року обставин не вчиняв та керував автомобілем згідно чинних вимог ПДР України. Також зазначив, що інспектором порушено процесуальний порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки на вимогу ОСОБА_1 не надано доказів вчиненого правопорушення, не в повному обсязі роз`яснено процесуальні права, передбачені ст.268 КУпАП, не надано можливості скористатися правовою допомогою під час розгляду справи, не було заслухано особисті пояснення ОСОБА_1 , тощо. 

Повноважний представник відповідача – ДПП в особі УПП у Львівській області в судові засідання не з`явився, про дату, час і місце їх проведення був повідомлений належним чином (а.с.29-30,63,79,82,82 зворотна сторона,88,89,96,97 зворотна сторона), про причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не подавав. Разом з тим, подав заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача (а.с.57). 

При цьому, повноважним представником відповідача подано відзив на позовну заяву ОСОБА_1 з проханням відмовити в задоволенні позову. У відзиві на позовну заяву стороною відповідача зазначено, що зміст оскаржуваної постанови відображає усі істотні ознаки складу адміністративного правопорушення та містить усі передбачені нормами закону обов`язкові відомості щодо події правопорушення, суб`єкта адміністративної відповідальності, тощо. Причиною зупинки інспектором транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 стало порушення ним пункту 17.1 ПДР України, оскільки позивач здійснював рух легковим автомобілем на смузі руху, призначеній для руху маршрутних транспортних засобів, котра була позначена дорожньою розміткою та дорожнім знаком 5.8 ПДР України. На переконання відповідача, матеріали справи містять достатньо доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 , а відтак інспектором було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно якої позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 680 грн. 00 коп. (а.с.35-41). 

Представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Гончаров В.В. подав відповідь (додаткові пояснення) на відзив на позовну заяву, в якому зазначив про необгрутованість доводів відповідача, у зв`язку з чим наполягав на задоволенні позовних вимог (а.с.46-54).

Повноважний представник відповідача правом подати заперечення щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань і аргументів і мотиви їх визнання або відхилення не скористався. 

Інших заяв та клопотань з процесуальних питань від учасників справи на адресу суду не надходило.

Згідно ч.1 ст.205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч.2 ст.268 КУпАП, дана категорія справ до вичерпаного переліку за якими обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не відноситься, тому суд вважає за можливе розглядати справу в його відсутності.

Виходячи з положень стст.205,268 КАС України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача ОСОБА_1 та представника відповідача, за участі повноважного представника позивача – адвоката Гончарова В.В., на підставі наявних у справі доказів. 

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши позицію відповідача, викладену у відзиві на позовну заяву, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази, які мають значення для вирішення спору по суті, вважає позов ОСОБА_1 в особі його представника – адвоката Гончарова В.В. таким, що підлягає частковому задоволенню. 

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. 

Статтею 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з ч.2 ст.286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Так, позивач ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Гончарова В.В. звернувся до суду із позовом в межах строку звернення до суду із адміністративним позовом до ДПП в особі УПП у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

З матеріалів справи вбачається, що 05 вересня 2025 року о 14 год. 49 хв. водій ОСОБА_1 на пр. В`ячеслава Чорновола у м. Львові, керуючи транспортним засобом марки «Skoda Octavia», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив зупинку, рух на смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеною дорожнім знаком 5.8 ПДР України, чим порушив пункт 17.1 ПДР України, згідно з яким на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 ПДР України, забороняється рух і зупинка інших транспортних засобів.

Дане порушення зафіксовано відповідачем в особі інспектора Сорокіної Ю.І. шляхом винесення постанови серії ЕНА №5653153 від 05 вересня 2025 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 680 грн. 00 коп. за адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.122 КУпАП (а.с.18,23,58). 

Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, ПДР України та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За п.1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п.1.9 ПДР України).

Право позивача ОСОБА_1 на оскарження рішення відповідача – ДПП в особі УПП у Львівській області, а саме, в особі інспектора Сорокіної Ю.І., яка згідно змісту п.7 ст.4 КАС України є суб`єктом владних повноважень, уповноважена на прийняття рішення у справі про адміністративне правопорушення, безпосередньо передбачено ч.3 ст.122 КУпАП та визначено стст.5,6, п.1 ч.1 ст.19 КАС України.

Предметом спору в даній справі є з`ясування правомірності винесення відповідачем рішення в справі про адміністративне правопорушення.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, в тому числі, передбачені частиною 1 статті 126 цього Кодексу. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно п.8 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом одинадцятим частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР України його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Тобто постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, передбачених статтею 122 КУпАП.

Суд дійшов висновку про те, що інспектором Сорокіною Ю.І. рішення, яке оспорюється позивачем, прийнято на підставі, у межах повноважень і у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Рішення прийнято з використанням повноваження з тою метою, з якою це повноваження надане зазначеному суб`єкту владних повноважень. 

Приймаючи рішення у справі, судом враховано наступне.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (ст.7 КУпАП).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються КУпАП.

Як передбачено ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про

адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);  технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п.8.4 ґ) Розділу 8 «Регулювання дорожнього руху» ПДР України, дорожні знаки поділяються, зокрема, на інформаційно-вказівні знаки, які запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила.

Згідно п.5.8 «Дорога зі смугою для руху маршрутних транспортних засобів» частини 33.5 «Інформаційно-вказівні знаки» Розділу 33 «Дорожні знаки» ПДР України, дорога, на якій по спеціально відведеній смузі здійснюється рух транспортних засобів за встановленим маршрутом, мопедів, мотоциклів (за винятком мотоциклів з боковим причепом, мотоколясок, триколісних транспортних засобів) та велосипедистів.

Пунктом 17.1 Розділу 17 «Переваги маршрутних транспортних засобів» ПДР України передбачено, що на дорозі зі смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11, забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів (крім таксі, мопедів, мотоциклів (за винятком мотоциклів з боковим причепом, мотоколясок, триколісних транспортних засобів) та велосипедистів) на цій смузі.

 
За порушення водіями транспортних засобів ПДР України, зокрема, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, встановлена адміністративна відповідальність, передбачена ч.3 ст.122 КУпАП.

Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про

адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1, 279-9 цього Кодексу.

Із дослідженого у судовому засіданні відеозапису, наданого відповідачем, вбачається, що ОСОБА_1 повідомляв інспектору про бажання скористатися правовою допомогою і прохав надати йому для ознайомлення наявні в матеріалах справи докази на підтвердження його винуватості, однак інспектором Сорокіною Ю.І. не було забезпечено реалізацію права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на правову допомогу, як і не заслухано пояснення самого ОСОБА_1 під час розгляду справи про адміністративне правопорушення. 

Отже, відповідач в особі інспектора Сорокіної Ю.І. фактично позбавив особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи можливості давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватись правовою допомогою.

Відтак, заслуговують на увагу посилання позивача та його представника з приводу того, що відповідачем в особі інспектора Сорокіної Ю.І. розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснено без належного з`ясування обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, та відповідачем істотно порушено встановлений законом порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, у зв`язку з чим постанова про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення винесена передчасно.

В межах розгляду даної справи суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірності прийнятої постанови, виходячи з вищенаведених підстав.

При цьому, відповідач не надав обґрунтованих заперечень проти позову ОСОБА_1 в зазначеній частині. 

Таким чином, на переконання суду, відповідач в особі інспектора Сорокіної Ю.І. не виконав належним чином відповідних вимог, передбачених стст.256,278 КУпАП, натомість діями відповідача порушено право ОСОБА_1 як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що у свою чергу свідчить

про порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, адже Гончаров Ю.В. був позбавлений можливості реалізувати в повному обсязі свої права щодо заявлення клопотань та отримання правової допомоги.

При цьому, суд враховує постанову Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 524/3644/17, з якої випливає, що ненадання особі можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги є порушенням права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 18 лютого 2020 року по справі № 524/9827/16а.

Разом з тим, способи судового захисту порушених прав, свобод або законних інтересів осіб у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені ст.286 КАС України.

Відповідно до вимог ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи викладене, суд доходить до висновку, що відповідачем не дотримано вимог щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, що призвело до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 5653153 від 05 вересня 2025 року. Водночас, суд вважає, що не є уповноваженою особою чи органом на розгляд справи про адміністративне правопорушення та не може підміняти собою відповідача, а відтак, виходячи за межі позовних вимог ОСОБА_1 , разом із скасуванням такої постанови як протиправної, вважає наявними підстави для направлення справи про адміністративне правопорушення на новий розгляд до ДПП в особі УПП у Львівській області.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Звертаючись до суду з адміністративним позовом, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 484 грн. 48коп. (а.с.9).

Таким чином, враховуючи те, що позов  ОСОБА_1 фактично задоволено, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір в сумі 484 грн. 48 коп. на користь позивача.

Керуючись ст ст. 9,77 241-246,250,255 286 КАС України, суд, - 

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов  ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Гончарова Валентина Вікторовича, - задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №5653153 від 05 вересня 2025 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 680 (шестисот вісімдесяти) гривень 00 копійок, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.122 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , - надіслати на новий розгляд до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Львівській області. 

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 в іншій частині вимог, що розглядалися, – відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 484 (чотирьохсот вісімдесяти чотирьох) гривень 48 (сорока восьми) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Самбірський міськрайонний суд Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя:        Т.М. Кущ