Справа № 646/7667/23 
Провадження № 1-кп/646/141/2026 

В И Р О К 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2026 року         місто Харків  
Основ`янський районний суд міста Харкова
у складі колегії головуючого судді - ОСОБА_1 ,
суддів – ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Харкові в порядку спеціального провадження кримінальне провадження за № 62023170020002127 від 27.09.2023 з обвинувальним актом стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Новоосинове Куп`янського району Харківської області, громадянки України, із вищою освітою, яка до 14.06.2022 працювала на посаді старшого оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Куп`янського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої, 
- у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111КК України,
за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В: 
I.Формулювання обвинувачення, яке пред`явлено особі і визнане судом доведеним.

Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки 24.08.1991 схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканою і не може бути змінена та використана без її згоди. Україна самостійно визначає адміністративно - територіальний устрій та порядок утворення національно - адміністративних одиниць.
Рішенням Конституційного Суду України № 3-зп від 11.07.1997 зазначено, шо засади конституційного ладу в Україні закріплені у розділах I, III та XIII Основного Закону України - Конституції України.
Зокрема положення статей 1 та 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократично, соціальною, правовою унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.
Згідно зі статтею 5 Конституції України, носієм суверенітету та єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування.
Право визначати і змінювати конституційний лад в Україні належить виключно народові і не може бути узурповане державою, її органами або посадовими особами.
Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Статтею 73 Конституції України визначено, що виключно всеукраїнським референдумом вирішуються питання про зміну території України.
Відповідно до статей 132-134 Конституції України територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території. До складу України входять: Автономна Республіка Крим, Вінницька, Волинська, Дніпропетровська, Донецька, Житомирська, Закарпатська, Запорізька, Івано- Франківська, Київська, Кіровоградська, Луганська, Львівська, Миколаївська, Одеська, Полтавська, Рівненська, Сумська, Тернопільська, Харківська, Херсонська, Хмельницька, Черкаська, Чернівецька, Чернігівська області, міста Київ та Севастополь. Місто Севастополь має спеціальний статус, Автономна Республіка Крим (далі - АР Крим) є невід`ємною складовою частиною України і в межах повноважень, визначених Конституцією України, вирішує питання, віднесені до її відання.
Згідно зі статтею 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.
Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.
Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.
На території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом. На території України не допускається розташування іноземних військових баз.
Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншими міжнародно - правовими актами, є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним правовим діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.
24 жовтня 1945 року набув чинності Статут Організації Об`єднаних Націй, підписаний 26 червня 1945 року, яким фактично створено Організацію Об`єднаних Націй (далі - ООН).
До складу ООН входять Україна, Російська Федерація та ще 49 країн-засновниць, а також інші країни світу.
Відповідно до частини 4 статті 2 Статуту ООН, усі Члени вказаної організації утримуються в своїх міжнародних відносинах від погрози силою або її застосування як проти територіальної недоторканності або політичної незалежності будь-якої держави, так і будь-яким іншим чином, несумісним із Цілями Об`єднаних Націй.
Декларацією Генеральної Асамблеї ООН № 36/103 від 9 грудня 1981 року про недопустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав та резолюціями - № 2131 (XX) від 21 грудня 1965 року, що містить Декларацію про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав та про захист їх незалежності та суверенітету; № 2625 (XXV) від 24 жовтня 1970 року, що містить Декларацію про принципи міжнародного права, що стосуються дружніх відносин і співробітництва між державами відповідно до Статуту ООН; № 2734 (XXV) від 16 грудня 1970 року, що містить Декларацію про зміцнення міжнародної безпеки, та № 3314 (XXIX) від 14 грудня 1974 року, що містить Визначення агресії, - установлено, що жодна з держав не має права здійснювати інтервенцію чи втручання у будь-якій формі або з будь-якої причини у внутрішні та зовнішні справи інших держав. Цими ж міжнародними документами закріплено обов`язок держав: утримуватися від озброєної інтервенції, підривної діяльності, військової окупації, здійснення сприяння, заохочення чи підтримки сепаратистської діяльності; не допускати на власній території навчання, фінансування та вербовки найманців чи засилання таких найманців на територію іншої держави.
Крім того, у статтях 1-5 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 14 грудня 1974 року № 3314 (XXIX) серед іншого визначено, що ознаками агресії є:
-застосування збройної сили державою проти суверенітету, територіальної недоторканності чи політичної незалежності іншої держави;
-застосування збройної сили державою в порушення Статуту ООН.
Будь-яке з наступних діянь, незалежно від оголошення війни, кваліфікується як акт агресії:
-вторгнення або напад збройних сил держави на територію іншої держави або
будь-яка військова окупація, який би тимчасовий характер вона не мала, яка є результатом такого вторгнення або нападу, або будь-яка анексія із застосуванням сили території іншої держави або частини її;
-бомбардування збройними силами держави території іншої держави або
застосування будь-якої зброї державою проти території іншої держави;
-блокада портів або берегів держави збройними силами іншої держави; 
-напад збройними силами держави на сухопутні, морські або повітряні 
сили, або морські та повітряні флоти іншої держави;
-застосування збройних сил однієї держави, що знаходяться на території 
іншої держави за угодою з приймаючою державою, у порушення умов, передбачених в угоді, або будь-яке продовження їх перебування на такій території після припинення дії угоди;
-дія держави, яка дозволяє, щоб її територія, яку вона надала в 
розпорядження іншої держави, використовувалася цією іншою державою для здійснення акту агресії проти третьої держави;
-засилання державою або від імені держави збройних банд, груп, 
і регулярних сил або найманців, які здійснюють акти застосування збройної сили проти іншої держави, які мають настільки серйозний характер, що це є рівносильним наведеним вище актам, або її значна участь у них.
Жодні міркування будь-якого характеру, чи то політичного, економічного, військового чи іншого характеру, не можуть слугувати виправданням агресії.
Порушуючи вказані норми президент російської федерації (далі - рф) ОСОБА_8 , а також інші представники влади рф, діючи всупереч вимогам пп. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларації Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (XXV), від 21.12.1965 №2131 (XX), від 14.12.1974 № 3314 (XXIX), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів збройних сил рф (дали - зс рф) на територію України.
Так, 24.02.2022 на виконання вищевказаного наказу військовослужбовці зс рф шляхом збройної агресії, із застосуванням зброї незаконно вторглись на територію України через державні кордони України в Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській та інших областях, і здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти, та здійснили окупацію частини території України, чим вчинили дії з метою змін меж території та державного кордону України усупереч порядку, встановленому Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною Радою України, у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. Указом Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.
Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 18 квітня 2022 року №259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким внесено часткову зміну до статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року №133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ), строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України № 341/2022 від 17 травня 2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України № 573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 23.08.2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України № 757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 21.11.2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 58/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб. Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 58/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб. Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 254/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб. Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 451/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб.
У частині 2 статті 9 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» зазначено, що Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.
Частиною 1 статті 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» передбачено, що у період воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а також судів, органів прокуратури України, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність.
Так, згідно з наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області від 01.02.2021 № 59 о/с, капітана поліції, обвинувачену ОСОБА_5 , переміщено на посаду старшого оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Куп`янського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області.
Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області від 14.06.2022 № 288 о/с обвинувачену, звільнено зі служби в органах Національної поліції України у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку
У своїй діяльності поліція керується Конституцією України.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» правоохоронні органи - органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, Бюро економічної безпеки України, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.
Так, обвинувачена, вступаючи до лав Національної поліції України, присягнула вірно служити Українському народу, дотримуватися норм Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь Держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.
У статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» зазначено, що поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. Поліцейському заборонено виконувати злочинні чи явно незаконні розпорядження та накази. Службова, політична, економічна або інша доцільність не можуть бути підставою для порушення поліцейським Конституції та законів України.
Одночасно у частині 4 вказаної статті зазначено, що під час дії воєнного стану поліція діє згідно із призначенням та специфікою діяльності з урахуванням тих обмежень прав і свобод громадян, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, що визначаються відповідно до Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану».
Відповідно до частини 1 статті 18 зазначеного Закону, поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.
Згідно з ч. 2 ст. 42 Закону України «Про Національну поліцію» у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.
Обвинувачена, будучи громадянкою України, обіймаючи посаду старшого оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Куп`янського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області, перебуваючи у місті Куп`янську Куп`янського району Харківської області, з метою безпосереднього надання допомоги рф у проведенні підривної діяльності проти України, діючи умисно на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвий досвід для усвідомлення фактів військової агресії рф проти України, з власної ініціативи та добровільно здійснила перехід за бік ворога в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану та безпосередньо надала допомогу рф у проведенні підривної діяльності проти України, тобто вчинила державну зраду, за наступних обставин.
Так, після повномасштабного збройного вторгнення 24.02.2022 збройних сил рф на територію України, з 24.02.2022 збройні сили країни агресора - рф безпосередньо здійснили окупацію міста Куп`янська Куп`янської міської територіальної громади Куп`янського району Харківської області та силове захоплення і взяття під контроль будівель та споруд на території даного населеного пункту, що забезпечують діяльність органів державної влади, в тому числі й Куп`янського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області, розташованого за адресою: Харківська область, Куп`янський район, місто Куп`янськ, вул. Харківська, 14, з метою перешкоджання їх нормальній діяльності та створення окупаційної влади, зокрема незаконного правоохоронного органу, та вирішили залучити до співпраці діючих працівників поліції, в тому числі й обвинувачену.
З початку червня 2022 року, однак не пізніше 01.06.2022, більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, обвинувачена, будучи працівником правоохоронного органу - поліцейським Національної поліції України, обіймаючи посаду старшого оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Куп`янського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області, погодилась на пропозицію невстановленого представника збройних сил рф щодо співпраці з останніми та надання допомоги у підривній діяльності проти України, і надала свою добровільну згоду на виконання незаконних завдань, поставлених представниками силових структур рф, з метою створення та становлення окупаційної влади, зокрема незаконного правоохоронного органу на тимчасово окупованій території.
Так, у невстановлені в ході досудового розслідування дату та час, проте не пізніше 01.06.2022, обвинувачена, будучи працівником правоохоронного органу - поліцейським Національної поліції України, обіймаючи посаду старшого оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Куп`янського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області, реалізуючи свій єдиний злочинний умисел на вчинення державної зради в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану, всупереч нормам Конституції та законодавчих актів України, в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану, діючи умисно та протиправно, не маючи на те відповідних встановлених законодавством повноважень, усупереч вказівці керівництва районного відділу поліції та ГУНП в Харківській області щодо необхідності здійснення виїзду поліцейських з тимчасово окупованої території та заборони здійснення функціональних обов`язків поліцейськими на тимчасово окупованій території, не здійснила виїзд з міста Куп`янська Куп`янського району Харківської області на підконтрольну Україні територію, натомість добровільно, за власним бажанням, вступила у злочинну змову з невстановленими представниками рф, які здійснили окупацію вказаного населеного пункту, та, з метою надання допомоги останнім, виконувала їх незаконні протиправні вказівки, проводячи патрулювання території вказаного населеного пункту, прийом заяв та повідомлень про злочини і події та їх документальне оформлення відповідно до законодавства країни-агресора - рф, опитування осіб, також здійснювала чергування у незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території Харківської області, та охорону громадського порядку на території школи м. Куп`янська Харківської області, відвідуючи при цьому щоденно, як своє робоче місце, адміністративну будівлю Куп`янського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області, розташованого за адресою: Харківська область, Куп`янський район, місто Куп`янськ, вул. Харківська, 14, яка в той час була захоплена та взята під контроль військовими формуваннями рф.
Після цього, у невстановлені в ході досудового розслідування день та час, однак не пізніше 05.07.2022, обвинувачена, реалізуючи свій єдиний злочинний умисел на вчинення державної зради в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану, всупереч нормам Конституції та законодавчих актів України, в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану, діючи умисно та протиправно, за власним бажанням, за попередньою змовою з невстановленими представниками окупаційної влади рф, з метою надання допомоги останнім, перебуваючи на тимчасово окупованій території міста Куп`янська Куп`янського району Харківської області, добровільно власноруч написала на ім`я « ОСОБА_9 » - голови незаконної окупаційної адміністрації країни-агресора рф під назвою «Временная гражданская администрация Харьковской области» заяву про прийняття на посаду у незаконному правоохоронному органі, а також подала копії особистих документів, автобіографію, анкету, особисті фотокартки із заявою про надання згоди на обробку персональних даних та підписала «Трудовой договор Военно-гражданской Администрации Харьковской области с работником администрации».
Далі, реалізуючи свій єдиний злочинний умисел на вчинення державної зради в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану, обвинувачена, усупереч нормам Конституції та законодавчих актів України, в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану, діючи умисно та протиправно, за власним бажанням, за попередньою змовою з невстановленими представниками окупаційної влади рф, з метою надання допомоги останнім, у невстановлені в ході досудового розслідування день та час, однак не пізніше 05.07.2022, добровільно зайняла посаду у незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території Харківської області під назвою «Управление внутренних дел Временной гражданской администрации Харьковской области», а саме: посаду «исполняющего обязанности старшего оперуполномоченного отдела уголовного розыска», про що 05.07.2022 представниками незаконної окупаційної влади рф винесено наказ № 1-лс за підписом « ОСОБА_10 » - керівника зазначеного незаконного правоохоронного органу, та добровільно приступила до виконання повноважень на зайнятій нею посаді у незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території Харківської області, здійснюючи, в тому числі, прийом заяв та повідомлень про злочини і події та прийняття по них процесуальних рішень і документальне оформлення відповідно до законодавства країни-агресора - рф, патрулювання території вказаного населеного пункту та охорону громадського порядку на території школи м. Куп`янська Харківської області тощо, тобто функції працівника у правоохоронному органі, незаконно створеному окупаційною владою на тимчасово окупованій території міста Куп`янська Куп`янського району Харківської області.
07.07.2022 обвинувачена, продовжуючи реалізацію свого єдиного злочинного умислу, спрямованого на вчинення державної зради в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану, отримала посвідчення співробітника незаконного правоохоронного органу, створеного на тимчасово окупованій території Харківської області під назвою «УВД ВГА Харьковской области», про що власноруч поставила особистий підпис у обліковому документі незаконного правоохоронного органу - «Журнале № 18 учёта удостоверений сотрудников УВД ВГА Харьковской области».
Окрім того, обвинувачена, продовжуючи реалізацію свого єдиного злочинного умислу, діючи умисно та протиправно, за власним бажанням, виконуючи повноваження на посаді «исполняющего обязанности старшего оперуполномоченного отдела уголовного розыска» у незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території Харківської області під назвою «УВД ВГА Харьковской области», протягом літа 2022 року здійснювала прийом заяв та повідомлень про злочини і події від осіб, відібрання пояснень, виносила постанови про відмову у порушенні кримінальних справ, а також проводила пошукові заходи та оформлення і ведення розшукових справ відповідно до законодавства країни-агресора - рф у тимчасово окупованому Куп`янському районі Харківської області.
Крім того, обвинувачена, продовжуючи реалізацію свого єдиного злочинного умислу, діючи умисно та протиправно, за власним бажанням, виконуючи повноваження на посаді «исполняющего обязанности старшего оперуполномоченного отдела уголовного розыска» у незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території Харківської області під назвою «УВД ВГА Харьковской области» протягом червня - липня 2022 року завела наступні розшукові справи: № 1 за заявою від 22.06.2022 за фактом виявлення невпізнаного трупу, № 2 за заявою від 04.06.2022 щодо розшуку ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , № 3 - за заявою від 04.06.2022 щодо розшуку ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , № 4 - за заявою від 08.06.2022 щодо розшуку ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , № 6 - за заявою від 30.06.2022 щодо розшуку ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , № 7 - за заявою від 07.07.2022 щодо розшуку ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , № 8 - за заявою від 14.06.2022 щодо розшуку ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , № 9 - за заявою від 06.07.2022 щодо розшуку ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , при цьому винесла постанови про заведення вказаних розшукових справ відповідно до законодавства країни- агресора - рф, які особисто підписала та сформувала.
Також, обвинувачена, продовжуючи реалізацію свого єдиного злочинного умислу, діючи умисно та протиправно, за власним бажанням, виконуючи повноваження на посаді «исполняющего обязанности старшего оперуполномоченного отдела уголовного розыска» у незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території Харківської області під назвою «УВД ВГА Харьковской области» у період з 31.08.2022 до 01.09.2022 здійснила охорону громадського порядку у загальноосвітній школі № 1 у місті Куп`янську Харківської області та обхід території даного навчального закладу, при цьому склавши відповідний рапорт на ім`я керівництва окупаційного відділу поліції.
Так, обвинувачена, реалізуючи свій єдиний злочинний умисел на вчинення державної зради в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану, всупереч нормам Конституції та законодавчих актів України, обійнявши посаду «исполняющего обязанности старшего оперуполномоченного отдела уголовного розыска» у незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території Харківської області під назвою «Управление внутренних дел Временной гражданской администрации Харьковской области», за виконання своїх службових обов`язків, отримала грошову винагороду в національній валюті рф за період з 01.06.2022 по 30.06.2022 в сумі 60 000 російських рублів та за період з 01.07.2022 по 31.07.2022 в сумі 60 000 російських рублів, про що власноруч поставила свої підписи у платіжних відомостях № 15 від 24.08.2022 та № 8 від 22.08.2022, відповідно.
Після цього, обвинувачена, у невстановлені в ході досудового розслідування день та час, проте не пізніше 01.09.2022, діючи з єдиним злочинним умислом щодо вчинення державної зради в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану, усупереч нормам Конституції та законодавчих актів України, в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану, діючи умисно та протиправно, за власним бажанням, за попередньою змовою з невстановленими представниками окупаційної влади рф, з метою надання допомоги останнім, добровільно зайняла посаду у незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території Харківської області під назвою «УВД ВГА Харьковской области», а саме: посаду «старшего оперуполномоченного отдела уголовного розыска Отдела полиции № 1 (дислокация г. Купянск)», про що представниками окупаційної влади рф винесено наказ без дати та номеру за підписом « ОСОБА_10 » - керівника зазначеного незаконного правоохоронного органу.
Тобто, своїми умисними протиправними діями, обвинувачена, протягом червня - вересня 2022 року, будучи до 14.06.2022 працівником правоохоронного органу - поліцейським Національної поліції України, обіймаючи посаду старшого оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Куп`янського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області, порушуючи вимоги ст. ст. 17, 19, 65 Конституції України, якими передбачено обов`язок громадян України щодо захисту Вітчизни, суверенітету, незалежності й територіальної цілісності України та зобов`язання діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, не дотримуючись присяги поліцейського, з особистих мотивів, у порушення вищевказаних вимог нормативно-правових актів, діючи умисно та протиправно на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду для усвідомлення фактів військової агресії рф проти України, з власної ініціативи, добровільно перейшла на бік ворога в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану, не пізніше 01.06.2022 почала співпрацювати з представниками збройних формувань рф, які здійснили окупацію міста Куп`янська Куп`янського району Харківської області, виконуючи їх незаконні вказівки, та не пізніше 05.07.2022 приступила до виконання повноважень у незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території Харківської області під назвою «Управление внутренних дел Временной гражданской администрации Харьковской области» на посаді «исполняющего обязанности старшего оперуполномоченного отдела уголовного розыска», а в подальшому, але не пізніше 01.09.2022, добровільно обійняла посаду «старшего оперуполномоченного отдела уголовного розыска Отдела полиции № 1 (дислокация г. Купянск)» у вказаному незаконному правоохоронному органі, чим створила умови для функціонування зазначеного незаконного правоохоронного органу, тим самим забезпечила становлення і зміцнення окупаційної влади рф на тимчасово окупованій території міста Куп`янська Куп`янського району Харківської області, шляхом надання безпосередньої допомоги державі-агресору на шкоду Україні.

II. Підстави для здійснення судового розгляду у кримінальному провадженні за відсутності обвинуваченого (in absentia)

Судовий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_5 здійснювався у порядку спеціального судового провадження у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 62023170020002127 від 27.09.2023 року на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 20 жовтня 2023 за відсутності обвинуваченої (in absentiа).
Обвинувачена ОСОБА_5 неодноразово викликалася до суду за місцем свого фактичного проживання, яке розташоване на території України за адресою: АДРЕСА_2 , однак направлені за зазначеною адресою поштові повідомлення, АТ «Укрпошта» поверталися на адресу суду без вручення з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Також обвинувачена викликалася через засоби масової інформації шляхом опублікування повісток про виклик у газеті «Урядовий кур`єр» № 27(7687 ) від 07.02.2024; № 66(7726) від 30.03.2024, № 95 (7755) від 09.05.2024, №181 (7841) від 06.09.2024, № 222 (7882) від 01.11.2024, №10 від 11.01.2025, № 50 (7975) від 08.03.2025, № 87(8012) від 30.04.2025, № 249 (8174) від 05.12.2025, № 27 (529) від 11.02.2026, № 57 (559) від 25.03.2026, а також шляхом розміщення оголошення про її виклик на офіційному веб сайті Основ`янського районного суду міста Харкова. Крім того, повістка про виклик обвинуваченої вручалась особисто її захиснику ОСОБА_7 ..
Даних, які б свідчили про бажання обвинуваченої брати участь у засіданнях під час розгляду справи не встановлено, також обвинувачена не повідомляла про наявність перешкод у здійсненні процесуальних прав та обов`язків.
Жодного разу обвинувачена ОСОБА_5 до суду не прибула, заяв про неможливість взяти участь у судовому розгляді суду не подала, письмових пояснень із повідомленням поважності причин своєї неявки до суду не надіслала, що свідчить про її небажання скористатися передбаченим діючим КПК України правами обвинуваченого.
Дане кримінальне провадження здійснювалось з обов`язковою участю захисника ОСОБА_7 , який реально був забезпечений державою.
Зважаючи на специфіку спеціального судового провадження (ч. 3 ст. 323 КПК України), суд, зберігаючи неупередженість та безсторонність, надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченого як учасника кримінального провадження, яке відбувається за його відсутності, забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинуваченого була застосована належна правова процедура в контексті приписів ст. 2 КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом. Ці особливості вимагають від суду прискіпливої оцінки кожного поданого доказу обвинувачення, відтак поріг вимогливості до доказування у даному випадку має бути підвищений.
Також під час вирішення питання про здійснення судового розгляду in absentia враховані наступні письмові докази:
-Постанова слідчого від 12.10.2023, про оголошення ОСОБА_5 у розшук у кримінальному провадженні № 62023170020002127 від 27.09.2023;
-Повідомлення про підозру від 29.09.2023 року ОСОБА_5 в межах кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 62023170020002127 від 27.09.2023 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України;
-Ухвала слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 12.10.2023, якою наданий дозвіл на затримання підозрюваної ОСОБА_5 , з метою її приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою;
-Ухвала слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 20.10.2023 про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування стосовно ОСОБА_5 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України;
Разом з тим, положення закону щодо здійснення спеціального досудового розслідування та спеціального судового провадження не визнані неконституційними і є такими, що узгоджуються зі стандартами, визначеними в Резолюції (75) 11 Комітету Міністрів Ради Європи щодо критеріїв, які регламентують провадження, що здійснюється за відсутності обвинуваченого.

ІІІ. Позиція сторони захисту.

У судових дебатах захисник ОСОБА_7 вказав на відсутність беззаперечних доказів вчинення обвинуваченою ОСОБА_5 інкримінованого їй злочину.
Захисник зазначив про безпідставність проведення судового розгляду in absentia, результатом якого стала неможливість заслухати позицію обвинуваченої щодо обставин, викладених у обвинувальному акті.
Щодо обвинувачення у вчиненні ОСОБА_5 державної зради, вказав, що під час судового розгляду не добуто належних, допустимих, достовірних доказів того, що обвинувачена свідомо та за власною волею зайняла посаду в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території. Обвинувачення ґрунтується в тому числі на показах свідка ОСОБА_18 , які не можуть бути прийняті судом, оскільки є не об`єктивними. Крім того в діях обвинуваченої відсутня обов`язкова ознака суб`єктивної сторони як добровільність.
З огляду на викладене у своїй промові у судових дебатах, просив обвинувачену виправдати у вчиненні кримінального правопорушення у зв`язку із недоведеністю.

ІV. Докази досліджені на підтвердження встановлених судом обставин.

4.1. У судовому засіданні дослідженні письмові докази, надані стороною обвинувачення:
Висновком службового розслідування відносно поліцейських Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області від 03.06.2022, затвердженого начальником ГУНП в Харківській області, встановлено, що 09.05.2022 до ГУНП в Харківській області надійшов рапорт начальника Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області про те, що ним 28.04.2022 підлеглим працівникам було надано усний наказ у строк до 30.04.2022 евакуюватися на підконтрольну Україні територію та прибути за місцем дислокації підрозділу, для несення служби та виконання своїх функціональних обов`язків, а саме старшому оперуповноваженому відділу кримінальної поліції капітану ОСОБА_5 , проте з 01.05.2022 по теперішній час остання до евакуйованого підрозділу для проходження служби не прибула, відсутня без поважних причин та відповідно до виконання своїх функціональних обов`язків не приступила, у зв`язку з чим, за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у відсутності на службі без поважних причин з 01.05.2022 по 03.06.2022, тим самим скоївши прогули, в порушенні вимог ч.1 ст.8, п.1,2 ч.1 ст.18, п.24 ч.1 ст.23, ч.2 ст.24 Закону України «Про національну поліцію», ч.2 ст.19 Конституції України, п.1,2,4,8,13 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п.2 абз.1 наказу Національної поліції України від 08.04.2022 « 242, п.1 наказу ГУНП в Харківській області від 15.08.2016 № 818 старший оперуповноважений відділу кримінальної поліції Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_5 підлягає застосуванню дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції (а.с.1-37 т.2);
Відповідно до висновку судової почеркознавчої експертизи № СЕ-19/121-23/17758-ПЧ від 18.09.2023:
- Рукописні записи в заяві про прийняття на посаду від імені ОСОБА_5 на ім`я « ОСОБА_19 » виконані ОСОБА_5 ;
- Рукописні записи в документі «Согласие на обработку персональних даних» від імені ОСОБА_5 виконані ОСОБА_5 ;
- Короткий рукописний запис « ОСОБА_20 » в документі «Подписка о неразглашении информации» від імені ОСОБА_5 виконаний ОСОБА_5 .
- Рукописні записи в Поясненні від імені ОСОБА_5 , яке починається словами «По сути заданых мне вопросов поясняю следующее: Я, ОСОБА_20 » виконані ОСОБА_5 ;
- Рукописні записи в Рапорті від 08.2022 від імені ОСОБА_5 , який починається словами «Докладываю Вам что мной в ходе выезда в составе СОГ по КУПИ №457 от 09.08.2022...» виконані ОСОБА_5 ;
- Рукописні записи в Рапорті від 09.08.2022 від імені ОСОБА_5 , який починається словами «Докладываю Вам, что в ходе выезда по КУ1111 №457 от 19.08.2022...» виконані ОСОБА_5 ;
- Рукописні записи в Рапорті від 01.09.2022 від імені ОСОБА_5 , який починається словами «Докладываю Вам, что с 31.08.2022 по 01.09.2022...» виконані ОСОБА_5 ;
- Підпис від імені ОСОБА_5 ліворуч від рукописного тексту ОСОБА_5 » в Рапорті від 01.09.2022 від імені ОСОБА_5 , який починається словами «Докладываю Вам, что с 31.08.2022 по 01.09.2022...» виконаний, ймовірно, ОСОБА_5 ;
- Рукописні записи в Рапорті від імені ОСОБА_5 , який починається словами «Докладываю Вам, что в ходе проведения поисковых мероприятий в отношении пропавшего Колесник...» виконані ОСОБА_5 (а.с.38-52 т.2);
Матеріали, далі мовою оригіналу «Материал об отказе в возбуждении уголовного дела по заявлению ОСОБА_21 . Сообщение поступили 09 августа 2022 г., зарегистрированы в КУПП №458 от 09.08.2022, постановление вынесено 18.08.2022, основание отказа п.2 ч.1 ст.24 УПУКРФ» «Управление внутренних дел военно-гражданской администрации Харьковской области. Отделение УИП УВД ВГА Харьковской области», в яких містяться - «Постановление об отказе в возбуждении уголовного дела КУПП №458 от 25.08.2022»; «Заявление ОСОБА_21 от 09.08.2022», яке приняла « ст.о/у ОУР від 09.08.2022 г.Купянск ОСОБА_5 », «Объяснение ОСОБА_21 от 09.08.2023» яке, приняла « ст.о/у ОУР від 09.08.2022 г.Купянск ОСОБА_5 » (а.с.53-56 т.2);
Матеріали, далі мовою оригіналу «Розыскное дело №1 УВД ВГА в Харьковской области по поиску безвести пропавшего ОСОБА_22 », в яких містяться « Постановление о заведении розыскного дела 2022р» за особистим підписом «ст.о/у УВД ВГА в Харьковской области ОСОБА_5 »; «План поисковых мероприятий относительно пропашего ОСОБА_22 » який складено «ст.о/у УВД ВГА в Харьковской области ОСОБА_5 », що підтверджується її особистим підписом; «Объяснение ОСОБА_23 » яке прийнято «ст.о/у УВД ВГА в Харьковской области ОСОБА_5 », що підтверджується її особистим підписом; «Опознавательная карта ОСОБА_22 », в графі, якої «Карту составил – ОСОБА_5 » (а.с.66- 75 т.2);
Матеріали, далі мовою оригіналу «Розыскное дело №11 УВД ВГА в Харьковской области по поиску безвести пропавшего ОСОБА_24 », в яких містяться « Постановление о заведении розыскного дела 2022р», яке складено «старшим оперуполномоченым уголовного розыска УВД ВГА в Харьковской области капитаном полиции ОСОБА_5 »; «План поисковых мероприятий относительно пропашего ОСОБА_24 від 2022р.» який складено «ст.о/у УВД ВГА в Харьковской области ОСОБА_5 »; «Объяснение ОСОБА_25 », « ОСОБА_26 », « ОСОБА_27 », які прийняла «ст.о/у УВД ВГА в Харьковской области ОСОБА_5 », що підтверджується її особистим підписом; «Рапорт», поданим «ст.о/у УВД ВГА в Харьковской области ОСОБА_5 », що підтверджується її особистим підписом на ім`я «Начальника УВД ВГА Харьковской области ОСОБА_10 » (а.с.82-95 т.2);
Матеріали, далі мовою оригіналу «Розыскное дело №12 УВД ВГА в Харьковской области по поиску безвести пропавшего ОСОБА_28 », в яких містяться « Постановление о заведении розыскного дела 2022 р.», яке складено «старшим оперуполномоченым уголовного розыска УВД ВГА в Харьковской области капитаном полиции ОСОБА_5 »; «План поисковых мероприятий относительно пропашего ОСОБА_24 від 2022 р.» який складено «ст.о/у УВД ВГА в Харьковской области ОСОБА_5 »; «Заявление ОСОБА_29 от 09.08.2022», яке прийнято «ст.о/у УВД ВГА в Харьковской области ОСОБА_5 », що підтверджується її особистим підписом; «Объяснение ОСОБА_29 » від 09.08.2022 р., «Объяснение ОСОБА_30 », « ОСОБА_31 », « ОСОБА_27 », які прийняла «ст.о/у УВД ВГА в Харьковской области ОСОБА_5 », що підтверджується її особистим підписом; «Рапорт», поданим «ст.о/у УВД ВГА в Харьковской области ОСОБА_5 », що підтверджується її особистим підписом на ім`я «Начальника УВД ВГА Харьковской области ОСОБА_10 » (а.с.105-146 т.2);
Журнал, затверджений «Управление внутренних дел Временной гражданской администрации Харьковской области Вх. №138 от 24.08.2022, осн.док.№146», з поміткою на титульному листі « ОСОБА_5 », з планом роботи на період з червня по вересень 2022 та зошит для службової підготовки ст.о/у УВС ВЦА каптана поліції ОСОБА_5 , який затверджений «Управление внутренних дел Временной гражданской администрации Харьковской области Вх.№ Ст-17 от 27.07.2022, осн.док. № 89» (а.с.247 т.2);
Рапорт випускника ХНУВС лейтенанта поліції ОСОБА_5 на ім`я начальника ГУМВС України в Харківській області, з резолюцією начальника Куп`яського МВ ГУМВС України в Харківській області полковника ОСОБА_32 , про призначення її на посаду оперуповноваженого сектору карного розшуку Куп`янського МВ ГУМВС України в Харківській області (з обслуговуванням м.Куп`янськ, Куп`янського та Дворічанських районів) після закінчення ХНУВС (а.с. 10 т.3);
Заява ОСОБА_5 від 07.11.2015 на ім`я т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області про прийняття на службу до поліції та призначення на посаду оперуповноваженого Куп`янського відділу поліції (м.Куп`янськ) Головного управління в Харківській області (а.с. 10 т.14);
Заява ОСОБА_5 від 29.01.2016 на ім`я т.в.о. начальника ГУНП в Харківській області про призначення на посаду оперуповноваженого Куп`янського відділу поліції ГУНП в Харківській області (а.с. 16 т.3);
Рапорт оперуповноваженого Куп`янського ВП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 21.11.2016 на ім`я начальника ГУМВС України в Харківській області, з резолюцією начальника Куп`яського ВП полковника ОСОБА_32 , про призначення її на посаду оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Куп`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області, у зв`язку із організаційно-штатними змінами (а.с. 19 т.3);
Рапорт оперуповноваженого СКП Куп`янського ВП ГУНП в Харківській області ст.лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 27.05.2019 на ім`я начальника ГУНП в Харківській області про переміщення з посади оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Куп`янського ВП ГУНП в Харківській області на посаду старшого оперуповноваженого того ж ВП (а.с. 44 т.3);
Рапортом старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Куп`янського відділу поліції ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_5 від 04.01.2021 на ім`я начальника ГУНП в Харківській області про переміщення згідно з п.2 (на рівнозначну посаду) ч.1 ст.65 Закону України «Про Національну поліцію» на посаду старшого оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Куп`янського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області (а.с.53 т.3);
Довідка начальника СКЗ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області від 14.06.2022 про те, що капітан поліції ОСОБА_5 , старший оперуповноважений відділу кримінальної поліції Куп`янського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області на час звільнення має заборгованість: не здане посвідчення, спеціальний жетон, табельна зброя. Відпустку за 2022 рік капітан поліції ОСОБА_5 не використала (а.с.138 т.3);
Відповідно до подання від 14.06.2022, старші начальники прийшли до висновку, що капітан поліції ОСОБА_5 , старший оперуповноважений відділу кримінальної поліції Куп`янського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області, підлягає звільненню з поліції за п.6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно Дисциплінарного статуту національної поліції України) ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (а.с.139 т.3);
Автобіографія від 11.03.2021, анкета від 10.03.2021 складені власноруч ОСОБА_5 ; Пам`ятка-ознайомлення поліцейських, державних службовців та працівників Національної поліції України з обмеженнями, пов`язаними зі службою в поліції, та вимогами антикорупційного законодавства, а саме з вимогами Законів України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції», Кримінального кодексу України та Кодексу України про адміністративні правопорушення з наявним особистим підписом старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 ; Згода на збір та обробку персональних даних, наданих ОСОБА_5 від 03.01.2020; ознайомлення ОСОБА_5 з Правилами етичної поведінки поліцейських, затвердженими наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, що підтверджується її особистим підписом (а.с.141-148 т.3);
Довідка заступника начальника управління начальника ВК УКЗ ГУНП в Харківській області про звільнення капітана поліції ОСОБА_5 зі служби в Національній поліції, наказом ГУНП в Харківській області від 14.06.2022 № 288 о/с за п.6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію», з 14.06.2022 (а.с.149 т.3);
Присяги працівника органів внутрішніх справ України від 01.09.201207.11.2016, прийняті ОСОБА_5 , що підтверджується її особистим підписом (а.с.163,165 т.3);
Витяг з наказу Національної поліції України Головного управління національної поліції в Харківській області за № 295 від 03.06.2022 про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 у вигляді звільнення із служби з поліції (а.с.167 т.3);
Витяг з наказу Національної поліції України Головного управління національної поліції в Харківській області за № 288 о/с від 14.06.2022 по особовому складу про звільнення капітана поліції ОСОБА_5 , старшого оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Куп`янського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області з 14.06.2022, згідно з Законом України «Про Національну поліцію» п.6 ч.1 ст.77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно Дисциплінарного статуту національної поліції України) (а.с.168 т.3);
З трудового договору тимчасової цивільної адміністрації Харківської області з робітником адміністрації від 2022, укладеного між головою тимчасової цивільної адміністрації Харківської області ОСОБА_9 та обвинуваченою, вбачається, що остання приймається на роботу до тимчасової цивільної адміністрації Харківської області на посаду старшого оперуповноваженого відділу кримінального розшуку управління внутрішніх справ тимчасової цивільної адміністрації Харківської області, про що обвинувачена поставила свій особистий підпис (а.с.170-173 т.3);
Відповідно до письмової заяви від 2022 на ім`я голови тимчасової цивільної адміністрації Харківської області ОСОБА_9 , обвинувачена просить прийняти її за посаду старшого оперуповноваженого відділу кримінального розшуку управління внутрішніх справ тимчасової цивільної адміністрації Харківської області, у зв`язку з чим надала згоду на обробітку персональних даних та підписку про нерозголошення інформації, власноруч склала анкету, автобіографію та надав пояснення (а.с.174-187 т.3);
Паспорт громадянина України виданий на ім`я ОСОБА_33 (а.с.188 т.3);
Посвідчення видане 09.02.2021 ГУ Національної поліції в Харківській області старшому оперуповноваженому капітану поліції ОСОБА_5 (а.с.190 т.3);
Наказом начальника управління внутрішніх справ тимчасової цивільної адміністрації Харківської області, № 1-лс від 05.07.2022, ОСОБА_5 призначено по управлінню внутрішніх справ тимчасової цивільної адміністрації Харківської області до особового розпорядження виконуючим обов`язки старшого оперуповноваженого відділу кримінального розшуку управління внутрішніх справ тимчасової цивільної адміністрації Харківської області (а.с.220-232 т.3); 
Наказом начальника управління внутрішніх справ тимчасової цивільної адміністрації Харківської області, ОСОБА_5 призначено по відділу поліції № 1 (дислокація м.Куп`янськ) управління внутрішніх справ тимчасової цивільної адміністрації Харківської області старшим оперуповноваженим відділу кримінального розшуку управління внутрішніх справ тимчасової цивільної адміністрації Харківської області (а.с.232-236 т.3); 
Платіжною відомістю № 15 від 24.08.2022 управління внутрішніх справ військово-цивільної адміністрації Харківської області, підтверджений факт отримання обвинуваченою грошової винагороди в розмірі 60000 руб.рф.(а.с.237-242 т.3); 
Платіжною відомістю № 8 від 22.08.2022 управління внутрішніх справ військово-цивільної адміністрації Харківської області, підтверджений факт отримання обвинуваченою грошової винагороди в розмірі 60 000 руб.рф.(а.с.243-253 т.3); 
Журнал обліку посвідчень співробітників по управлінню внутрішніх справ тимчасової цивільної адміністрації Харківської області № 18, відповідно до якого під номером 022 значиться ОСОБА_5 , яка 07.07.2022 отримала посвідчення в.о.старшого оперуповноваженого ВКР УВС ТЦА Харківської області (а.с.254-270 т.3);
Рапорт в.о.ст. о/у ВКР ВП № 1 УВС ТЦА Харківської області ОСОБА_5 від 01.09.2022 на ім`я в.о.начальника ВП № 1 УВС ТЦА Харківської області щодо здійснення ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_34 з 31.08.2022 по 01.09.2022 охорону громадського порядку в школі № 1 (а.с.271-273 т.3);
Рапорт ст. о/у ВКР ОСОБА_5 від 09.08.2022 на ім`я начальника управління внутрішніх справ тимчасової цивільної адміністрації Харківської області ОСОБА_10 про виїзд в складі СОГ по КУПП № 457 від 09.08.2022 по факту крадіжки невідомою особою грошових коштів (а.с.274, 275 т.3);
Положення про управління внутрішніх справ тимчасової цивільної адміністрації Харківської області (а.с.277-291 т.3);
Указ голови тимчасової цивільної адміністрації Харківської області № УГ-35/22 від 18.07.2022 про перейменування тимчасової цивільної адміністрації Харківської області на військово-цивільну адміністрацію Харківської області (а.с.292 т.3);
В ході проведеного обшуку в порядку ч.3 ст.30 Конституції України, ч.3 ст.233 КПК України, в приміщенні Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області, за адресою: Харківська область, м.Куп`янськ, вул.Харківська,14, були виявлені та вилучені предмети та документи щодо роботи нового окупаційного правоохоронного органу на окупованій частині Харківській області, які поміщені та упаковані у п`ять мішків білого кольору, що підтверджується протоколом обшуку від 23.09.2022, який був легалізований відповідно до ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Полтави від 28.09.2022 (а.с.1-10 т.4);
Виявлені та вилучені в ході обшуку від 23.09.2022 предмети та документи, після огляду, були визнанні речовими доказами та долучені до матеріалів кримінального провадження, що підтверджується протоколом огляду речових доказів від 24.09.2022-28.09.2022 та постановою про визнання речовими доказами та долучення до матеріалів кримінального провадження від 28.09.2022, на які відповідно ухвали слідчого судді Київського районого суду м.Полтави від 06.10.2022 накладний арешт (а.с.15-117, 182-236 т.4);
В ході проведеного обшуку в приміщенні Куп`янської окружної прокуратури, за адресою: Харківська область, м.Куп`янськ, вул.Харківська,7, були виявлені та вилучені побутові предмети та документи незаконно створеного правоохоронного органу, який діяв на окупованих територіях Харківської області, а саме: особові справи громадян, які добровільно зайняли посади в незаконному правоохоронному органі, накази на їх призначення, зарплатні відомості, заяви на добровільну співпрацю з представниками держави-агресора, що підтверджується протоколом обшуку від 30.11.2022, (а.с.4-9 т.5);
Виявлені та вилучені в ході обшуку від 30.11.2022 предмети та документи, після огляду, були визнанні речовими доказами та долучені до матеріалів кримінального провадження, що підтверджується протоколом огляду речових доказів від 30.11.2022-02.12.2022 та постановою про визнання речовими доказами та долучення до матеріалів кримінального провадження від 02.12.2022, на які відповідно ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 06.12.2022 накладний арешт (а.с.10-143, 225-292 т.5);
Список співробітників управління внутрішніх справ тимчасової цивільної адміністрації Харківської області, серед яких значиться ОСОБА_5 (а.с.1,2 т.6);
Список особового складу управління внутрішніх справ тимчасової цивільної адміністрації Харківської області, серед яких значиться ОСОБА_5 як старший оперуповноважений відділу карного розшуку (а.с.3-7 т.6);
Штатна структура управління внутрішніх справ тимчасової цивільної адміністрації Харківської області, відповідно до якої до відділу карного розшуку в якості старшого оперуповноваженого зарахована ОСОБА_5 (а.с.8-21 т.6);
«Табель учета рабочего времени за июнь 2022 года», відповідно до якого ОСОБА_5 в червні 2022 пропрацював в якості старшого оперуповноваженого управління внутрішніх справ військово-цивільної адміністрації Харківської області 25 днів(а.с.22-25 т.6);
Відомість отримання матеріальної допомоги певної категорії співробітників ТЦА Харківської області для покращення соціально-побутових потреб, до якої внесена ОСОБА_35 (а.с.27-37 т.6);
Список відповідальних по УВС ТЦА відділу поліції №1, відповідно до якого станом на 14.09.2022, 20.09.2022, 26.09.2022 до склад СРГ внесена оперуповноважена ОСОБА_5 (а.с.38-42 т.6);
Матеріали про відмову в порушенні кримінальної справи за заявами ОСОБА_36 від 04.06.2022, ОСОБА_37 від 15.06.2022; ОСОБА_38 від 08.06.2022 ОСОБА_39 від 23.05.2022; ОСОБА_40 від 24.06.2022; ОСОБА_41 від 14.06.2022; ОСОБА_42 від 05.07.2022; ОСОБА_43 від 04.06.2022; ОСОБА_44 від 06.07.2022; ОСОБА_45 від 06.07.2022; ОСОБА_46 від 30.06.2022; ОСОБА_47 від 07.07.2022; ОСОБА_48 від 07.07.2022; ОСОБА_49 від 09.08.2022; ОСОБА_50 від 09.08.2022, які сформовані відповідно до законодавства держави- агресора - рф та містять особистий підписала ОСОБА_5 як в.о. о/у ОУР ВП № 1 УВС ВЦВ в Харківській області. (а.с.43-177 т.6);
Розшукові справи за № 1 за заявою від 22.06.2022 за фактом виявлення невпізнаного трупу, № 2 за заявою від 04.06.2022 щодо розшуку ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , № З-за заявою від 04.06.2022 щодо розшуку ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , № 4 - за заявою від 08.06.2022 щодо розшуку ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , № 6 - за заявою від 30.06.2022 щодо розшуку ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , № 7 - за заявою від 07.07.2022 щодо розшуку ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , № 8 - за заявою від 14.06.2022 щодо розшуку ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , № 9 - за заявою від 06.07.2022 щодо розшуку ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , які сформовані відповідно до законодавства країни- агресора - рф та містять особистий підписала ОСОБА_5 як «исполняющего обязанности старшего оперуполномоченного отдела уголовного розыска» у незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території Харківської області під назвою «УВД ВГА Харьковской области» (а.с.178-335 т.7).

4.2. Також у судовому засіданні були допитані свідки обвинувачення, а саме:

Так в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 пояснив, що є працівником відділу поліції Куп`янського ГРО УМВД України в Харківській області. Спільно проживали з обвинуваченою до червня 2022. 27.02.2022 окупаційні війська рф зайшли до м. Куп`янська Харківської області. Керівництво відділу поліції дало указівки працівникам, які знаходилися на місці, надавали інформацію про переміщення військової техніки рф. Обвинувачена знала про ці вказівки. В квітні 2022 керівник відділу поліції ОСОБА_51 зібрав особовий склад та повідомив, що пішов на співпрацю з рф та закликав працівників поліції, хто має бажання, також приєднатися. Свідок проінформував обвинувачену про збори. Вона вагалася, щодо доцільності йти на співпрацю, а коли дізналася, що стали виплачувати заробітну плату, погодилася та з червня 2022 пішла працювати до поліції. Крім того, стала пропонувати свідку також працювати на рф. Обвинувачена працювала старшим оперуповноваженим. До її повноважень входило дактилоскопія затриманих осіб, перевірка інформації, яка міститься в мобільних телефонах, отримання пояснень з приводу співпраці особами з владою України, фотографування. Знає, що обвинувачена спілкувалася з працівниками ФСБ, також підтримувала зв`язок з керівниками поліції, які були призначені окупаційною владою. Постійно наголошував обвинуваченій, що окупація є тимчасовою, на що вона говорила, що їй однаково де працювати, аби платили гроші. З боку окупаційної влади як на свідка так і на обвинувачену не було психологічного та фізичного тиску щодо співпраці. Після того, як обвинувачена пішла на співпрацю з окупаційною владою, з нею припинив стосунки. Знає, що в подальшому, обвинувачена стала спільно проживати з працівником ФСБ. Свідок знаходився на окупованій території до деокупації.

V. Висновки суду щодо доведеності вини обвинуваченого та кваліфікація його дій за законом України про кримінальну відповідальність.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, визначений КПК України, враховуючи, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.
Відповідно до вимог статті 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
За змістом частини 1 статті 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Згідно з вимогами частини 1 статті 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.
За змістом статті 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання та інше. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Згідно з частиною 1 статті 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого. Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ для суду не має наперед встановленої сили.
Судом було вжито передбачені законом заходи для допиту усіх осіб, зазначених стороною обвинувачення та захисту, а також досліджені всі докази, надані учасниками кримінального провадження.
Суд визнає здобуті по даному кримінальному провадженню докази належними, допустимими, достатніми і достовірними, оскільки вони отримані в порядку, встановленому КПК України. Доказів, отриманих внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено.
Аналізуючи всі дослідженні письмові докази, а також покази свідка ОСОБА_18 , які є послідовними, стабільними та логічними, у зв`язку з чим не вірити їм у суду не має підстав, у зв`язку з чим, щодо факту співпраці ОСОБА_5 з окупаційною владою, невимушеності її поведінки, відсутності будь-якого примусу щодо неї з боку окупаційної влади, а відтак, і цілковитої добровільності її дій, суд дійшов висновку про їх належність та допустимість, і у своїй сукупності докази упевнюють суд у винуватості ОСОБА_5 у вчиненні нею злочину за вищевказаних обставин. 
При ухваленні вироку стосовно обвинуваченого, суд вважає за необхідне, відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.
У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків. 
Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як ті, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і ті, що визначають його суб`єктивну сторону.
Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи в цьому контексті означає, що визнання винуватості доведеною поза розумним сумнівом версії обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що стосуються події, яка є предметом судового розгляду. Стандарт доведення поза розумним сумнівом передбачає, що факти, встановлені на підставі допустимих доказів для розумної і безсторонньої людини дають підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням (постанови Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 688/788/15-к, від 08 жовтня 2019 року у справі № 195/1563/16-к, від 21 січня 2020 року у справі № 754/17019/17, від 16 вересня 2020 року у справі № 760/23459/17 та ін.).
Так, об`єктом кримінальних правопорушень, передбачених ст. 111 КК України, є основи національної безпеки України.
Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цієї форми державної зради є час вчинення злочину - в умовах воєнного стану або в період збройного конфлікту.
Суб`єктивна сторона кримінальних правопорушень характеризується прямим умислом, за якого особа усвідомлює, що її діяння вчиняються на шкоду зовнішній та внутрішній безпеці (інтересам) України, передбачає їх суспільно небезпечні наслідки і бажає їх настання.
Суб`єктом злочину, передбаченого ст. 111 КК України може бути лише громадянин України.
При кваліфікації злочинів за ст.111ч.2 КК державою-агресором наразі вважається рф. При цьому враховуються, зокрема, постанова Верховної Ради України від 27.01.2015 № 129-VIII, Указ Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затверджений Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, який в подальшому був продовжений.
Окупаційна адміністрація російської федерації це сукупність державних органів і структур російської федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних російській федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг (п.6 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод та правовий режим на тимчасово окупованій території України»).
У складі цього правопорушення важливим для кваліфікації є місце його вчинення - тимчасово окупована територія України.
Таким чином даючи кримінально-правову оцінку діям обвинуваченої ОСОБА_5 судом враховується, що державна зрада - це діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, зокрема, шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту. Кваліфікуючою ознакою якої є вчинення цих дій в умовах воєнного стану.
Мотиви державної зради та факт заподіяння вказаної шкоди не мають значення для кваліфікації діяння за ст. 111 КК України.
Закінченим злочин у цій формі є, з моменту вчинення відповідного діяння, яким особа надала допомогу державі-агресору створити певну вертикаль незаконного органу влади і фактично вчинила злочин проти незалежності, суверенітету та територіальної цілісності нашої держави. Вчиняючи державну зраду, винний усвідомлює, що він здійснює перехід на бік ворога в умовах воєнного стану і бажає цього.
Фізичний чи психічний примус і крайня необхідність є обставинами, які за певних умов виключають кримінальну протиправність діянь, передбачених ст. 111 КК, відповідно до ст. ст. 39 і 40 КК України.
Суду не надано належних та допустимих доказів, що обвинувачена виконувала покладені окупаційною владою обов`язки, перебуваючи у трудових відносинах з незаконним правоохоронним органом, під безпосереднім впливом:
а) фізичного примусу, внаслідок якого особа не могла керувати своїми вчинками (йдеться про катування - в розумінні ст. 127 КК, тобто спричинення сильного фізичного болю, побої, мучення тощо з певною метою);
б) фізичного примусу, внаслідок якого вона могла керувати своїми діями, а також психічного примусу, за сукупності таких умов: такі дії цієї особи були необхідними для усунення небезпеки, що безпосередньо загрожувала їй чи охоронюваним законом правам її або інших осіб, або суспільним інтересам чи інтересам держави, цю небезпеку в даній обстановці не можна було усунути іншими засобами та при цьому не було спричинено більш значної шкоди, ніж відвернена шкода (або, хоча шкода була і більш значною, але внаслідок сильного душевного хвилювання, викликаного небезпекою, особа не могла оцінити відповідність заподіяної шкоди цій небезпеці). Шкала видів шкоди відсутня, але є один виняток - шкода життю людини завжди є більш значною, ніж шкода, не пов`язана з посяганням на життя людини; при цьому життя однієї людини не може цінуватися вище, ніж життя іншої.
Тобто, ступінь вини обвинуваченої у вчиненні вищезазначеного протиправного діяння, в повній мірі встановлена аналізом вище приведених доказів, які є послідовними та в повній мірі узгоджуються між собою, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для сумнівів в їх об`єктивності, правдивості та відвертості.
Докази того, що ОСОБА_5 примушували до скоєння протиправних дій на тимчасово окупованій території, за встановлених вище судом обставин, відсутні. Правові підстави вважати, що встановлені обставини вчинення ОСОБА_5 зазначених вище дій не є кримінальним правопорушенням, у суду відсутні. Лише самого факту добровільного зайняття посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території м. Куп`янська Харківської області, цілком достатньо для кваліфікації дій за ст. 111 КК України, при цьому суспільна небезпечність таких дій є цілком очевидною: особа допомагає агресору створити вертикаль незаконних правоохоронних органів та приймає участь в реалізації та підтримки рішень держави-агресора, оскільки саме така вертикаль загалом є основою функціонування державного механізму держави агресора, що створює шкоду суверенітетові, територіальної цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.
З аналізу викладеного слідує, що позиція сторони захисту щодо того, що у діях обвинуваченої відсутня така обов`язкова ознака складу злочину, як добровільність, є суперечливою, оскільки не узгоджується з дослідженими судом показаннями свідка та письмовими доказами, які судом визнані належними, допустимими, достатніми та достовірними для прийняття процесуального рішення.
Розглянувши кримінальне провадження з дотриманням положень ч.1 ст.337 КПК України, в межах висунутого обвинувачення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ, наданий стороною обвинувачення, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає зазначені докази належними, допустимими, достовірними та в сукупності достатніми для прийняття процесуального рішення.
Таким чином, суд вважає обвинувачену ОСОБА_5 винною в державній зраді, тобто діяння, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, вчиненому в умовах воєнного стану та кваліфікує її дії за ст.111 ч.2 КК України.

VI. Мотиви призначення покарання.

Покарання є засобом примусу, що забезпечується силою державної влади в межах закону, є ефективним засобом забезпечення виконання кожною особою конституційного обов`язку неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Мета покарання є кара засудженого, яка повинна відповідати принципу справедливості; виправлення засудженого - такі зміни його особистості, які роблять його безпечним для суспільства, характеризують його схильність до правомірної поведінки, поваги до правил і традицій людського співжиття; запобігання вчиненню засудженим нового злочину; запобігання вчиненню злочинів іншими особами.
Ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а й від спроможності правоохоронних органів не допустити безкарності злочинних діянь та спроможності виконати його обвинуваченим.
Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставить у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченої, суд визнає вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.
Перевіркою даних про особу обвинуваченої ОСОБА_5 , встановлено, що вона на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судима.
Призначаючи покарання обвинуваченій, суд виходить із положень ст.ст. 50, 65 КК України, а саме: принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самою обвинуваченою, так і іншими особами, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.111 КК України, яке віднесено до особливо тяжких злочинів, проти основ національної безпеки України, конкретні обставини та наслідки, особу винної, відсутність визнаних судом обставин, які пом`якшують покарання, наявність обставини, яка обтяжує покарання.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченій покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції ч. 2 ст. 111 КК України, оскільки її виправлення неможливе без ізоляції від суспільства, та з призначенням додаткового покарання, визначеного санкцією ч. 2 ст. 111 КК України, у виді конфіскації всього майна, яке є її особистою власністю. 
Крім того, з урахуванням характеру кримінального правопорушення, вчиненого за посадою, особи обвинуваченої та інших обставин справи, суд визнає за неможливе збереження за обвинуваченою ОСОБА_5 права обіймати посади у правоохоронних органах, органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в органах, що надають публічні послуги, а тому згідно ч. 2 ст. 55 КК України призначає їй додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати посади в правоохоронних органах, органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в органах, що надають публічні послуги.
Також, оскільки обвинувачена, працюючи на посаді старшого оперуповноваженного відділу кримінальної поліції Куп`янського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області скоїла особливо тяжкий злочин, на підставі ст. 54 КК України, суд вважає за необхідним позбавити обвинувачену спеціального звання – «Капітан поліції».
Дійшовши висновку про необхідність призначення обвинуваченій основного покарання у вигляді позбавлення волі, з призначенням додаткових покарань, на думку суду, саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, що відповідає меті покарання.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченої, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Початок строку відбування покарання обвинуваченій слід рахувати з моменту її фактичного затримання.
Строк додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади в правоохоронних органах, органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в органах, що надають публічні послуги, обчислювати з моменту відбуття основного покарання.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Судові витрати по справі відсутні.
Долю речових доказів суд вважає за необхідне вирішити на підставі ст. 100 КПК України.
Арешт накладений на підставі ухвал слідчих суддів Київського районного суду м. Полтави від 06.10.2022 та Ленінського районного суду м.Харкова від 06.12.2022 – скасувати.
Запобіжний захід, обраний обвинуваченій у порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, у виді тримання під вартою - залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд-

У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винною у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 111 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцять) років з конфіскацією всього майна, яке є її особистою власністю.
На підставі ст. 55 КК України позбавити ОСОБА_5  права обіймати посади в правоохоронних органах, органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в органах, що надають публічні послуги строком на 3 (три) роки.
Відповідно до ст.54 КК України позбавити  ОСОБА_5 спеціального звання – «Капітан поліції».
До набрання вироком законної сили, запобіжний захід, обраний ОСОБА_5 у порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, у виді тримання під вартою - залишити без змін.
Початок строку відбування покарання  ОСОБА_5 рахувати з моменту її фактичного затримання.
Строк додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади в правоохоронних органах, органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в органах, що надають публічні послуги рахувати з моменту відбуття ОСОБА_5 основного покарання.
Стягнути з  ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення судової почеркознавчої експертизи в сумі 7648 (сім тисяч шістсот сорок вісім) грн. 
Речові докази по справі: залишити в матеріалах кримінального провадження.
Арешт майна, накладений на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 06.10.2022 та Ленінського районного суду м. Харкова від 06.12.2022 – скасувати.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Основ`янський районний суд міста Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
Згідно з ч. 3 ст. 400 КПК України, якщо апеляційну скаргу подано обвинуваченою, щодо якої судом ухвалено вирок за результатами спеціального судового провадження, суд поновлює строк за умови надання обвинуваченою підтвердження наявності поважних причин, передбачених ст. 138 КПК України, та надсилає апеляційну скаргу разом із матеріалами кримінального провадження до суду апеляційної інстанції з дотриманням правил, передбачених ст. 399 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку, яка підлягає врученню ОСОБА_5 , вручити захиснику, а інформацію про вирок опублікувати в газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб сайті суду відповідно до вимог ст.323 КПК України.

Головуючий ОСОБА_1 

Судді ОСОБА_2 

ОСОБА_3