Справа №705/1938/26
2/705/2407/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2026 року м. Умань 

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Гудзенко Валентина Леонідівна, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальність «ЮНІТ КАПІТАЛ» звернулось до Уманського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 17.02.2025 між ТОВ "Авентус Україна" та ОСОБА_1 було укладено електронний кредитний договір №8774974. Сума кредиту складає 10 000 грн., яка була перерахована на платіжну картку. Строк дії кредиту становить 360 днів. Оскільки відповідач не виконав умови кредитного договору належним чином, загальна сума заборгованості відповідача становить 27 000 гривень. 
03.12.2025 між ТОВ "Авентус Україна" та ТОВ «Юніт Капітал» було укладено договір факторингу №03122025, згідно умов якого право вимоги до відповідача ОСОБА_1 перейшло до останнього.
Ухвалою суду від 24.03.2025 у справі відкрите спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Розгляд справи по суті вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Позивачу та відповідачу направлено копію ухвали про відкриття провадження рекомендованим повідомленням. Рекомендоване повідомлення, яке було направлено відповідачу ОСОБА_1 не було вручено та повернулось до суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». 
Станом на день винесення рішення відзив від відповідача на позовну заяву не надходив.
Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.
Судом встановлено, що 17.02.2025 між ТОВ "Авентус Україна" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №8774974 про надання споживчого кредиту. Зобов`язання за кредитним договором настало після перерахування Товариством суми кредиту на платіжну картку відповідача, реквізити якої він зазначила під час реєстрації або заповнення даних в Особистому кабінеті чи мобільному за стосунку. 17.02.2025 ТОВ "Авентус України" ініційовано переказ коштів за кредитним договором шляхом безготівкового зарахування через компанію ТОВ "ПЕЙТЕК" на платіжну картку № НОМЕР_1 .
Ухвалою суду від 24.03.2026 року від АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» було витребувано інформацію, яка підтверджує, що на ім`я ОСОБА_1 було емітовано пластикову карту № НОМЕР_2 . Крім того, підтверджено, що 17.02.2025 року на вказаний картковий рахунок було зарахування переказу у сумі 10 000 гривень.
Суд звертає увагу, що Банківська виписка має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженого наказом Мін`юсту від 12.04.2012 № 578/5, а також позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 554/4300/16-ц, якою крім того зроблено висновок, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій, а тому є належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.
Отже, первісний кредитор свої зобов`язання щодо наданння грошових коштів виконав в повному обсязі.
Відповідно до умов кредитного договору, сума кредиту становить 10 000 грн, строк дії кредиту становить 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів – кожні 30 днів. Стандартна процентна ставка становить 1% в день, та застосовується в межах строку кредитування. 
Підписанням електронного кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ "Авентус Україна".
Оскільки відповідач не виконав умови кредитного договору, то його заборгованість становить 27 000 грн., з яких: 10 000 грн. - сума заборгованорсті за тілом кредиту; 12 000 грн. - сума заборгованості за відсотками за користування кредитом; 5 000 грн. – заборгованість за штафними санціями (пенею).
Проте, позивачем вимоги щодо стягнення штрафних санкцій у межах даного позову не заявляються, у зв`язку з чим загальний розмір грошових вимог до стягнення становить 22 000 гривень.
03.12.2025 року ТОВ "Авентус Україна" та ТОВ "Юніт Капітал" було укладено договір факторингу №03122025, згідно умов якого право вимоги перейшло до останього.
Відповідно до витягу з Реєстру боржників за договором факторингу №03122025 від 03.12.2025 від ТОВ "Авентус Україна" до ТОВ "Юніт Капітал" перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 23 659 грн., що підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру Боржників за договором факторингу та платіжною інструкцією №747 від 10.12.2025, яка свідчить про виконання Фактором своїх обов`язків за вищевказаним договором факторингу.
З моменту отримання права грошової вимоги до ОСОБА_1 , позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.
Відповідач не виконав свого зобов`язання за кредитним договором.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною першою статті 638ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановленно законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів і вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмові форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Закон України «Про електронну комерцію» передбачає використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, пійписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідкам прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Судом встановлено, що кредитний договір сторонами укладено в письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання кредиту.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Зважаючи на те, що відповідачем було порушено умови кредитного договору, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача в повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача підлягає стягнення судового збору в розмірі 2 662,40 грн..
Позивач просив стягнути із відповідача на свою користь витрати на правову допомогу у розмірі 7 000,00 грн.
Згідно з положеннями ч. ч. 1-5 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
На підтвердження факту надання адвокатом правничої допомоги у зв`язку із розглядом цієї справи, разом із позовною заявою до суду надані слідуючі документи:
- копія договору про надання правової допомоги № 20/01/26-02 від 20.01.2025, укладеним між Адвокатським бюро "Тимошенко та Партнери" та ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ";
- додаткова угода до договору №25771507295 від 21.01.2026;
- копія акту прийому-передачі наданих послуг до договору про надання правничої допомоги згідно договору №20/01/26-02 від 20.01.2026.
У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Суд, з урахуванням складності справи, спрощеного порядку її розгляду, обсягом виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, відсутністі клопотання відповідача про зменшення витрат на правову допомогу, з урахуванням принципу розумності та справедливості, вважає вказані витрати є співмірними зі складністю справи та обсягом вищезазначених наданих адвокатом послуг, що є підставою для визначення витрат на правничу допомогу у розмірі 7 000 гривень. 
Керуючись статтями 509, 526, 530, 610, 625,1054, 1055 ЦК України, статтями 133, 141, 259, 263-265, 268, 274,354, 355 ЦПК України, суд –

В И Р І Ш И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» (код ЄДРПОУ 43541163, м.Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 34, офіс 333) заборгованість за договором №8774974 від 17.02.2025 у розмірі 22 000 гривень (двадцять дві тисячі гривень).
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» (код ЄДРПОУ 43541163, м.Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 34, офіс 333) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2662,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 7 000 грн.
Копію рішення направити сторонам.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Валентина Леонідівна Гудзенко