ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/9268/25	Головуючий у 1-й інстанції Дуда О.О. 	
Провадження № 33/817/172/26 	Доповідач - Ваврів І.З.	
Категорія - 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2026 р. 	м. Тернопіль	

Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З. ознайомившись з апеляційною скаргою захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, адвоката Покотила Ю.В. на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 червня 2025 року, 

в с т а н о в и в:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 червня 2025 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
10 березня 2026 року захисник ОСОБА_1 адвокат Покотило Ю.В. подав апеляційну скаргу, за змістом якої просить скасувати вищевказану постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 червня 2025 року та закрити провадження у справі. 
Одночасно, апелянт порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що оскаржувану постанову було ухвалено за відсутності ОСОБА_1 . При цьому матеріали справи не містять доказів отримання нею копії судового рішення чи відомостей про ухвалення відповідної постанови.
Крім того, зазначає, що про оскаржувану постанову ОСОБА_1 стало відомо із сповіщення в додатку “Дія”, після чого її захисником було вжито заходів для отримання копії цієї постанови та ознайомлення з матеріалами справи.
Виходячи зі змісту апеляційної скарги, з постановою суду першої інстанції, особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності ознайомилась 06 березня 2026 р. 

Ознайомившись із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційною скаргою та матеріалами справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що у поновленні строку на апеляційне оскарження адвокату Покотило Ю.В. слід відмовити, виходячи з наступного. 
Чинним Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), чітко встановлено процедуру та строки оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. 
Так, ч. 2 ст. 294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. 
Аналогічне положення визначено статтею 289 КУпАП, відповідно до якої скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Таким чином, законодавець пов`язує початок перебігу строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції з моментом її винесення.
Законом передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії.
Поважними причинами пропуску строку на оскарження є ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.
Оскаржувана апелянтом постанова Тернопільського міськрайонного суду була винесена 16 червня 2025 року. Відповідно, останнім днем для подачі апеляційної скарги у даній справі є 26 червня 2025 року.
Як слідує з матеріалів провадження, ОСОБА_1 в судове засідання 16 червня 2025 року не з`явилася з невідомої суду причини, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Зокрема матеріалами справи підтверджується те, що ОСОБА_1 було повідомлено про розгляд справи о 15 годині 30 хвилин 16 червня 2025 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області. (а.с 25)
Окрім того, з наявних у матеріалах справи, зокрема з чеку переказів коштів АТ “УКРПОШТА” вбачається, що ОСОБА_1 17 липня 2025 року оплатила застосоване до неї адміністративне стягнення у виді штрафу, визначене рішенням суду. (а. с.31)
Таким чином ОСОБА_1 , як особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, достеменно знала і не могла не знати про те, що судом у відповідний день було ухвалено рішення у справі, а також усвідомлювала зміст цього рішення, у зв`язку з чим забезпечила його виконання.
Апеляційний суд звертає увагу, що зі змісту заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження вбачається, що підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження сторона захисту вважає те, що ОСОБА_1 не отримала оскаржувану постанову та була позбавлена можливості своєчасно звернутися до суду з апеляційною скаргою, а оскаржувану постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності її захисник адвокат Покотило Ю.В. отримав лише 06 березня 2026 року, після звернення захисника до суду з відповідною заявою. 
Разом з тим, як зазначено вище, законодавець пов`язує початок перебігу десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції у справі про адміністративне правопорушення з моментом її винесення, а не з днем, коли особа отримала копію постанови суду або дізналася про наявність вказаного рішення.
Суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, якщо його було порушено з поважних причин (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо), які об`єктивно унеможливлювали виконання певної процесуальної дії. 
Апеляційний суд виходить з того, що про поважність причини на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.
Питання про поважність причин пропуску процесуального строку оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку з врахуванням того, які саме дані наведені у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження та чи підтверджуються вони відповідними доказами.
Аналізуючи доводи, наведені у заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження, вважаю, що будь-яких підстав, які б перешкоджали безпосередньо ОСОБА_1 ознайомитись з рішенням суду, постановленим 16.06.2025 р., а також отримати його та вирішити питання щодо апеляційного оскарження, за умови, що вона 17.07.2025 р. виконала це рішення суду, сплативши визначений їй судом штраф, в апеляційній скарзі не наведено.
Окрім того, факт сплати ОСОБА_1 визначеного судом штрафу 17 липня 2025 року відповідно свідчить про її обізнаність щодо ухвалення стосовно неї судового рішення, а також про наявність об`єктивної можливості реалізувати право на апеляційне оскарження у встановлений законом строк.

Вважаю, що в даному конкретному випадку, зважаючи також на тривалий термін пропуску строку на апеляційне оскарження (понад вісім місяців), пропуск строку на оскарження рішення суду з наведених підстав, не є поважною причиною для його поновлення, а свідчить лише про неналежне дотримання ОСОБА_1 своїх процесуальних прав.
При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення порушує принцип юридичної визначеності і перешкоджає своєчасному виконанню рішення суду, яке набуло законної сили.
Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного й обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи та постановлення нового рішення. 
З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що апелянтом не наведено обґрунтованих підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження та враховуючи, що на даний час рішення суду набуло законної сили і виконано; враховуючи також характер процесуальної поведінки особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , яка не була позбавлена можливості своєчасно, в межах процесуального строку на апеляційне оскарження ознайомитись із судовим рішенням і за необхідності подати апеляційну скаргу, а натомість виконала його, апеляційний суд вважає, що відсутні підстави для поновлення строку на оскарження постанови суду першої інстанції і тому апеляційна скарга, подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, підлягає поверненню апелянту.
З урахуванням викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, 

п о с т а н о в и в:

Відмовити захиснику особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, адвокату Покотило Ю.В. у задоволенні заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 червня 2025 року відносно ОСОБА_1 . 
Повернути захиснику особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, адвокату Покотило Ю.В. апеляційну скаргу в зв`язку із пропуском строку на апеляційне оскарження.
Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя