Справа № 184/676/26
Номер провадження 2-о/184/52/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2026 року	м. Покров	

Покровський міський суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді – Гаєвого О.В, за участю секретаря судових засідань – Поліщук О.А., заявника - ОСОБА_1 , представника заявника - ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Покров Дніпропетровської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, –

В С Т А Н О В И В :
 
Заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю зі своїм батьком - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Посилається на те, що у зв`язку з реєстрацією місця проживання її та батька за різними адресами, не має можливості підтвердити їх фактичне проживання разом. Вказане позбавляє заявника можливості оформити належним чином свої спадкові права. Просить суд встановити факт спільного проживання однією сім`єю факт спільного проживання однією сім`єю осіб, а саме: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 
Заявник та її представник адвокат Хомік Є.М. в судовому засіданні свої вимоги підтримали, просили їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в заяві. 
Заінтересована особа - ОСОБА_3  в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, надав заяву, в якій справу просить розглянути без його участі, обставини, викладені у заяві ОСОБА_1 , підтримує та проти задоволення заяви не заперечує.
Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши показання свідка, суд дійшов до наступних висновків
Згідно із ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
У відповідності до положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частиною 1 ст. 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Таким чином, юридичні факти можуть бути встановленні лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Метою встановлення факту, що має юридичне значення, заявниця зазначає необхідність оформлення спадкових прав.
Вирішуючи заявлені вимоги суд керується наступними нормами права.
Відповідно до ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частина 1 ст. 1222 Цивільного кодексу України вказує, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 1258 Цивільного кодексу України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Статтею 1264 Цивільного кодексу визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Статтею 1264 Цивільного кодексу України визначено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
За приписами ст. 3 Сімейного кодексу України сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року по справі №5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.
Головною ознакою проживання спадкоємця однією сім`єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності. При цьому важливою, проте не основною ознакою, є проживання в одному приміщенні зі спадкодавцем. Такими особами можуть бути й інші родичі спадкодавця, причому ними можуть також особи однієї статі зі спадкодавцем, або особи, які взагалі не пов`язані спорідненням зі спадкодавцем.
Судом досліджено письмові докази, наявні в матеріалах справи, та встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , 13 серпня 2025 року поверт ОСОБА_4 . Факт народження заявниці підтверджено Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського міського управління юстиції Дніпропетровської області, 11.12.2007р. повторно, в якому зазначено прізвище, ім`я та по-батькові, як « ОСОБА_5 » за актовим записом № 729. Батьками зазначено: батько ОСОБА_4 ; мати ОСОБА_6 . Факт одруження заявниці підтверджено Свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 виданого мовою оригіналу: «отдел ЗАГС Орджоникидзевського горисполкома Днепропетровськой области», ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що складено актовий запис № 397. Після одруження змінено прізвище з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 ».
З метою оформлення своїх спадкових прав, ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Бойко Л.П., якою було 18.02.2025р.. відкрито спадкову справу за № 49/2026. Приватним нотаріусом Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Бойко Л.П., було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з наступних підстав: пропущено строк, встановлений законом для прийняття спадщини (відсутні документи, що встановлюють факт спільного проживання батька та дочки, оскільки вони були зареєстровані за різними адресами), про що 20.02.2026р. за вих..№ 121/02-31 видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. 
В судовому засідання заявник повідомила, що у зв`язку з погіршенням стану здоров`я в силу поважного віку батька – ОСОБА_4 , заявниця кожного дня навідувала його та доглядала за ним. У період з середини лютого 2025 року р. по день смерті ОСОБА_4 заявниця з батьком проживали однією сім`єю, як батько та дочка. Така зміна в життєвих обставинах сталася по причині того, що батько потрапив в дорожньо-транспортну пригоду та повністю самостійно обслуговувати себе вже був не в змозі.
Наведені заявником обставини спільного проживання з батьком підтвердила і допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 . Згідно з показами свідка, ОСОБА_1 дійсно доглядала за батьком, який потребував сторонньої допомоги, всіляко дбала про нього, сім`я вела спільне господарство протягом тривалого часу, донька повністю забезпечувала побутові потреби батька.
Не заперечує наведених заявником обставин щодо спільного проживання ОСОБА_1 зі своїм батьком та ведення спільного господарства і заінтересована особа - ОСОБА_3 , про що ним була подана відповідна заява.
Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частина 1 ст. 76 ЦПК України визначає, що доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Частиною 5, 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Враховуючи, що наведені заявником обставини знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, суд доходить до переконання про необхідність задоволення заявлених вимог. 
Розподіл судових витрат по справі, відповідно до поданої заявником заяви – не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 10,11,12,13,141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
 
Заяву  ОСОБА_1 , представник заявника ОСОБА_2 , заінтересована особа ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини – задовольнити.
Встановити факт спільного проживання однією сім`єю осіб, а саме: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено 17.04.2026 р.

Суддя Покровського  міського суду	  О. В. Гаєвий