Справа № 577/496/26
Провадження № 2/577/657/26

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
30 березня 2026 року м.Конотоп
Конотопський міськрайонний суд Сумської області 
у складі головуючого судді Потій Н.В.,
за участю секретаря Волошко І.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Конотоп цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 19680 грн., -
В С Т А Н О В И В:
І. Стислий виклад позиції сторін.
Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2  заборгованості за кредитним договором №2201429 від 27.03.2020 в сумі 19680 грн, судового збору та витрат на правничу допомогу в розмірі 8000 грн.
Свої вимоги мотивує тим, що 27.03.2020 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1  в електронній формі укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2201429, відповідно до якого споживачу було надано кредит у сумі 6000 грн., на умовах визначених кредитним договором, а споживач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконані інші обов`язки передбачені договором. Кошти кредиту надані товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 , реквізити якої ОСОБА_1 надала товариству.  26.02.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Кредит Капітал» було укладено договір відступлення прав вимоги №ККАУ-26022021, за яким ТОВ «ФК «Кредит Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до осіб, які були боржниками ТОВ «Авентус Україна», зокрема і до ОСОБА_2 за кредитним договором №2201429 від 27.03.2020. Станом на 12.01.2026 заборгованість відповідача становить 19680 грн з яких: 6000 грн – заборгованість за тілом кредиту; 13680 грн – заборгованість за процентами. Відповідачу було надіслано досудову вимогу про погашення кредитної заборгованості, але заборгованість не погашена. 
Представник відповідача ОСОБА_3 (до зміни прізвища ОСОБА_4 ) - адвокат Юсан І.О. надала відзив на позов, у якому заявлені вимоги визнає частково, а саме визнає заборгованість в сумі 9420 грн., з яких: 6000 грн. – заборгованість за тілом кредиту та 3420 грн. – заборгованість за процентами. Свої заперечення мотивує тим, що 27.03.2020 банк надав кредитні кошти в сумі 6000 грн., строком кредитування 30 днів, зі сплатою процентної ставки 1,90% в день. Відповідно до п.3.1 нарахування процентів здійснюється на залишок фактичної заборгованості. Зазначає, що виходячи зі змісту п. 4.2 – 4.4 кредитний договір не було пролонговано. Тому строк кредитування закінчився 26.04.2020. Враховуючи, що строк кредитування становить 30 днів, як передбачено п.1.4 договору та в грошовій сумі становить 3420 грн. (6000 (сума кредиту х1,9% відсоток від суми кредиту х 30 днів = 3420 грн.). Витрати на правничу допомогу в розмірі 8000 грн., вважає є завищеними, оскільки справа розглядалася в порядку спрощеного провадження, справа має незначну складність справи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій розумності (а.с.41-43).
ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 06.02.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, постановлено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.28).
У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву з проханням розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити.
Представник відповідача – адвокат Юсан І.О. в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність.
Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. 
ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
27 березня 2020 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_2 укладено договір про надання споживчого кредиту №2201429. Сума кредиту (загальний розмір) – 6000 грн (п.1.3), строк кредиту – 30 днів (п.1.4). 
Знижена процентна ставка -1,90% в день від суми кредиту застосовується: у межах строку надання кредиту, зазначеного в п.1.4 цього договору, якщо в цей строк здійснить повне погашення кредитної заборгованості або здійснить таке погашення протягом трьох календарних днів, що слідує за датою закінчення такого строку (п.1.5.1). 
Стандартна процентна ставка -1,90% в день від суми кредиту застосовується: у межах строку надання кредиту, зазначеного в п. 1.4 цього договору, якщо споживач не виконав умови зазначені в пп.1.5.1 договору для застосування зниженої процентної ставки; та у межах нового строку, якщо відбулося продовження строку користування редитом відповідно до п.4.1-4.6 цього договору; та у межах періоду прострочення але не більше 90-та календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення, що застосовується відповідно до абз.2 част.1 ст.1048 ЦК України (п.1.5.2). 
Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, але не більше 90-та календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення виходячи з фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт» (п.3.2).
Розмір процентної ставки , встановлений в п.1.5 договору, залежить від умов її встановлення та є незмінним протягом усього строку до договору та не може бути збільшений Товариством в односторонньому порядку. Споживач розуміє та надає згоду Товариству, що використання стандартної процентної ставки відповідно до пп.1.5.2 договору є наперед обумовленим та не є односторонньою зміною умов договору, оскільки умови про встановлення різних процентних ставок за цим договором застосовуються автоматично за домовленістю сторін та не вимагають підписання сторонами будь-яких інших додаткових документів, крім цього договору (п.3.3). 
Кошти кредиту надані на у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 (п.2.1). Відповідно до договору про споживчий кредит №2201429 від 27.03.2020, укладеного між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_2 , який підписаний електронними підписами сторін, одноразовим ідентифікатором С466599 від 27.03.2020, номер телефону на який було відправлено іднтифікатор - НОМЕР_2 , останній надано ліміт (сума) кредиту – 6000 грн. (а.с. 7-9, 12) 
ТОВ «Авентус Україна» надало графік платежів до договору про споживчий кредит №2201429 від 27.03.2020, згідно якого, термін повернення кредиту – 26.04.2020, сума кредиту – 6000 грн., нараховані проценти – 3420 грн., разом до оплати – 9420 грн (а.с.9 на зороті)
27 березня 2020 року ОСОБА_2 до договору про споживчий кредит №2201429 від 27.03.2020 підписав паспорт споживчого кредиту (а.с.10 -11)
Перерахування коштів 27.03.2020 в сумі 6000 грн. на платіжну картку № НОМЕР_1 підтверджується листом ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» (а.с.11 на звороті)
Відповідно до розрахунку заборгованості за договором про споживчий кредит №2201429 від 27.03.2020, станом на 25.02.2021, нараховано заборгованості у сумі 19680 грн, з яких: 6000 грн – заборгованість за тілом кредиту; 13680 грн – заборгованість за процентами (а.с.13 на звороті - 15)
16 лютого 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ "ФК «Кредит-Капітал»" укладено договір відступлення прав вимоги №ККАУ-26022021, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна», передає відступає ТОВ "ФК «Кредит-Капітал»" за плату право грошової вимоги до боржників ТОВ «Авентус Україна», а ТОВ "ФК «Кредит-Капітал»" набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «Авентус Україна», та сплатило за відступлення прав вимоги згідно платіжної інструкції – 1633761,43 грн (а.с. 16-17,18 на звороті).
Відповідно до копії акту приймання-передачі Реєстру боржників від 26.02.2021 до договору відступлення прав вимоги №ККАУ-26022021 від 16.02.2021, ТОВ «Авентус Україна» передало, а ТОВ "ФК «Кредит-Капітал»" прийняло Реєстр Боржників та набуло право грошової вимоги. Кількість боржників – 4230. Загальна сума заборгованості 62831548,12 грн (а.с.19).
Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №ККАУ-26022021 від 16.02.2021, ТОВ "ФК «Кредит-Капітал»" набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в розмірі 19680 грн (а.с.18).
12 січня 2026 року на адресу  ОСОБА_2 надіслано досудову вимогу щодо сплати боргу в сумі 19680 грн. (а.с. 19 на звороті ).
З довідки АТ КБ «Приват Банк» від 21.02.2026 вбачається, що на ім`я  ОСОБА_1 в банку емітовано картку № НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ). По рахунку № НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ) було зарахування коштів на суму 6000 грн. за період 27.03.2020-27.03.2020 (а.с.32)
ІV. Норми права.
Відповідно до ч.1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
За вимогами ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно ст. 1056-1 Цивільного кодексу України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору
Частиною 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
За правилом ч. 8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Частиною 1 ст. 638 ЦК України визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (ч.3 ст. 512 ЦК України). Правочинами, на підставі яких відбувається відступлення права вимоги, можуть бути, зокрема, купівля-продаж, дарування, факторинг.
Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із ч.1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3 ст. 12 ЦПК України).
Відповідно до ч 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом переконливості наданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).
V. Оцінка суду.
Суд оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому так і кожному окремо дійшов висновку про задоволення позовних вимог.
Відповідач частково визнала позовні вимоги, а саме погодилася із заборгованістю за тілом кредиту в розмірі 6000 грн та процентами за 30 днів – в розмірі 3420 грн.
Заперечення відповідача в частині стягнення прострочених відсотків в заявленому розмірі, суд вважає неспроможними.
Пунктом 1.4. договору про споживчий кредит визначено, що строк кредитування становить 30 днів, а дата повернення кредиту вказується у Графіку платежів, що є Додатком № 1 до договору, а саме 26.04.2020.
Водночас, сторони погодили у договорі нарахування процентів в розмірі 1,90% відсотків від суми кредиту за користування кредитом, як в межах терміну дії кредитного договору (п.1.5.1-1.5.2), так і у разі, якщо позичальник продовжує користуватися кредитом (п. 3.1, 3.3) якими зокрема передбачено, що нарахування процентів здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом, але не більше 90 календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та році, тобто метод «факт/факт», що узгоджується з вимогами ст. 625 ЦК України.
Вищезазначений кредитний договір підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі; боржник на момент укладення договору не заявляла додаткових вимог щодо його.
Статтею 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину, яка означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.
У разі не спростування презумпції правомірності договору, зокрема в частині умов щодо нарахування відсотків, всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.
Відповідач не заявляла зустрічних вимог про визнання недійсним кредитного договору в частині визначення розміру відсотків за користування кредитними коштами у зв`язку з його невідповідністю вимогам Закону України «Про захист прав споживачів».
Оскільки суд розглядає справи в межах заявлених вимог, вирішення питання щодо визнання положень кредитного договору несправедливими та зміну або визнання їх недійсними в межах даної справи є неможливим.
Відтак правомірним є нарахування прострочених відсотків у період 90 днів поспіль з моменту виникнення прострочення після 26.04.2020, а саме в розмірі 10260 грн, що узгоджується з вимогами ст. 625 ЦК України.
Таким чином, вказані нарахування процентів за користування кредитом відповідають умовам укладеного між сторонами договору та зазначеним нормам права, а тому з відповідача слід стягнути відсотки в розмірі 13680 грн (3420 + 10260 = 13680).
Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).
VІ. Процесуальні витрати.
Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується наступним.
Згідно із ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» при зверненні до суду був сплачений судовий збір в розмірі 2662,40 грн (а.с. 6).
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК з відповідача слід стягнути на користь позивача 26622,40 грн. судового збору
Згідно із ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України).
Відповідно до ч.1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Ч.2 ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно із ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).
Суд також враховує правовий висновок у постанові від 22.03.2023 у справі № 758/6113/19, в якій Верховний Суд зазначив, «що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:
1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 137 ЦПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;
2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами третьою-п`ятою, дев`ятою статті 141 ЦПК України.
При цьому такий критерій, як обґрунтованість та пропорційність (співмірність) розміру витрат на оплату послуг адвоката до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, суд має враховувати як відповідно до пункту 4 частини третьої статті 137 ЦПК України (у разі недотримання - суд за клопотанням іншої сторони зменшує розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу), так і відповідно до пункту 2 частини третьої статті 141 цього Кодексу (у разі недотримання - суд за клопотанням сторони або з власної ініціативи відмовляє у відшкодуванні витрат повністю або частково при здійсненні розподілу).
Тобто критерії, визначені частиною четвертою статті 137 ЦПК України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами частини четвертої статті 141 цього Кодексу.
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем наданий договір про надання правничої допомоги №0107 від 01.07.2025, укладений між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та адвокатським об`єднанням «Апологет», відповідно до якого вартість наданих послуг за одну справу складає 8000 грн, акт №661 наданих послуг від 08.10.2025, згідно якого підтверджується, що об`єднанням «Апологет» надало ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» наступні послуги: по боржнику ОСОБА_2 , а саме: усна консультація – 30 хв., ознайомлення з матеріалами кредитної справи – 2 год., погодження правової позиції клієнта у справі – 30 хв., складання позовної заяви з урахуванням правової позиції клієнта – 3 год 30 хв., подання заяви до суду від імені клієнта – 1 шт. Усього годин – 6 год. 30 хв. (а.с.20,21 на звороті,21).
Представником відповідача доведено не співмірність заявлених витрат на правничу допомогу з огляду на незначну складність справи, яка розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, в якій представник позивача не приймав участі в судових засіданнях, а також обсяг наданих адвокатом послуг, час, витрачений на складення позову, який є типовим для зазначеної категорії справи. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 4000 грн. витрат на правничу допомогу, що відповідатиме критерію розумності їхнього розміру, виходячи з обставин цієї справи.
Керуючись ст. 10, 12 - 13, 18, 81, 258, 259, 263 - 265, 280 - 281, 352, 354, 355 ЦПК України, 
У Х В А Л И В:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 19680 грн. - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (адреса: 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, код ЄДРПОУ:35234236, IBAN: НОМЕР_6 банк отримувача АТ «Креді Агріколь Банк») заборгованість за кредитним договором №2201429 від 27.03.2020 в розмірі 19680 грн., 2662,40 грн. судового збору, та 4000 грн. витрат на правничу допомогу, а всього 26342,40 грн (двадцять шість тисяч триста сорок дві грн. 40 коп).
Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги,якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (адреса: 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, код ЄДРПОУ:35234236, IBAN: НОМЕР_6 банк отримувача АТ «Креді Агріколь Банк»).
Представник відповідача: адвокат Юсан Інна Олександрівна (41600, м. Конотоп, пр. Миру, 15/63).
Відповідач:  ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ).
Повний текст рішення складено 14 квітня 2026 року (оскільки в період з 06 по 10 квітня 2026 року головуюча суддя Потій Н.В. перебувала на лікарняному).

Суддя        Н.  В. Потій