ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

26 лютого 2026 року м. Житомир  
справа № 240/3039/25 
категорія 111020000
Житомирський окружний адміністративний суд у складі 
головуючого судді Горовенко А.В.,
розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні суду за адресою: 10014, місто Житомир, вул. Лятошинського Бориса, 5, адміністративну справу за позовом Державного підприємства "Коростишівський спиртовий комбінат", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрохолдинг "Хортиця", до Державної податкової служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Головне управління Державної податкової служби у Житомирській області, про визнання протиправним та скасування рішення,- 
встановив:
Державне підприємство "Коростишівський спиртовий комбінат" звернулося до суду з позовом, у якому просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової служби України щодо скасування рішення про списання безнадійного податкового боргу №22292/6/99-00-13-04-06 від 19.07.2024.
Аргументуючи підстави звернення до суду позивач вказує, що рішенням ДПС України щодо скасування рішення про списання безнадійного податкового боргу від 19.07.2024 №22292/6/99-00-13-04-06 скасовано рішення Головного управління ДПС у Житомирській області №22372-13 від 26.11.2020 та №89 від 26.11.2020 про списання безнадійного податкового боргу Державного підприємства "Коростишівський спиртовий комбінат" (далі - ДП “Коростишівський спиртовий комбінат”) на суми 18100088,66 грн та 2132863,80 грн, відповідно.
Позивач вважає вказане рішення протиправним та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, у зв`язку з чим просить позовні вимоги задовольнити.
Також зазначає, що питання правомірності дій та рішень контролюючого органу - ГУ ДПС у Житомирській області щодо поновлення раніше списаного податкового боргу ДП «Коростишівський спиртовий комбінат» уже було предметом оскарження в межах розгляду справи №240/26509/24. За результатами розгляду вказаної справи, постановою Верховного Суду від 18.06.2024 постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15 квітня 2024 року у справі №240/26509/23 скасовано, рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2023 року залишено в силі, тобто рішення відповідача про поновлення раніше списаного податкового боргу, скасовано.
Крім того вказує, що з моменту прийняття відповідачем рішень про списання безнадійного податкового боргу (2020 рік), до дати прийняття оскаржуваного рішення (19.07.2024) пройшло понад 1095 днів. Тобто відповідач порушив, вийшовши за їх межі, встановлені ст. 102 ПК України, строки давності.
Згідно з ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 25.02.2025 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження.
12.03.2025 Державна податкова служба України надіслала до суду відзив на позовну заяву (за вх.№18858/25), у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування своєї правової позиції вказує на те, що об`єктивними обставинами, які слугували для винесення оскаржуваного рішення є акт перевірки від 12.04.2024 №88/06-30-02-06 (далі - акт перевірки), складений за результати позапланової невиїзної перевірки щодо правомірності дій посадових осіб ГУ ДПС щодо прийняття рішень від 24.11.2020 №22372-13 на суму 18100088,66 грн та від 26.11.2020 №89 на суму 2132863,80грн, згідно з якими списано суму податкового боргу ДП «Коростишівський спиртовий комбінат».
Вказує, що згідно з актом перевірки встановлено, що ГУ ДПС, внаслідок недотримання вимог статті 101 Податкового кодексу України тa Порядку списання безнадійного податкового боргу платника податків, затвердженого наказом Міністерства доходів i зборів України від 10.10.2013 №577, протиправно визнано безнадійним податковий борг згідно з протоколом від 24.11.2020 б/н засідання комісії зі списання безнадійного податкового боргу ДП «Коростишівський спиртовий комбінат».
Оскільки перевіркою встановлено, що непогашена сума боргу в розмірі 20233,0 тис.грн, яка за рішенням судів підлягала стягненню з рахунків позивача та за рахунок реалізації активів i строк давності якої встановлено до повного її погашення згідно з вимогами пункту 102.4 статті 102 ПK України, була списана посадовими особами ГУ ДПС протиправно.
Крім того вказує, що суд першої інстанції, в межах розгляду справи №240/26509/23, зауважив на відсутності доказів скасування контролюючим органом вищого рівня чи у судовому порядку рішень від 24 листопада 2020 року №22372-13 про списання безнадійного податкового боргу на суму 18100088,66 грн та від 26 листопада 2020 року №89 про списання безнадійного податкового боргу в сумі 2123863, 80 грн.
Саме тому з метою недопущення втрат бюджету, керуючись положенням пункту 55.1 статті 55 ПK України ДПС України прийнято рішення про скасування рішення ГУ ДПС №22372-13 від 26.11.2020 та №89 від 26.11.2020 про списання безнадійного податкового боргу ДП «Коростишівський спиртовий комбінат» та зобов`язано внести зміни до IKC.
Щодо доводів позивача про те, що строк у 1095 днів є присічним, вказує, що строк у 1095 днів є присічним для контролюючого органу, протягом i в межах якого ним можуть бути вжиті заходи щодо погашення податкового боргу, в тому числі i шляхом звернення до суду з позовом, проте норми пункту 102.4 статті 102 ПK України не є такими, що обмежують суд у праві ухвалювати судове рішення про стягнення податкового боргу після закінчення 1095-денного строку, з вимогою про стягнення якого контролюючий орган звернувся вчасно.
Згідно з протокольною ухвалою суду від 13.03.2025 оголошено перерву до 03.04.2025.
Відповідно до протокольної ухвали суду від 03.04.2025 оголошено перерву у судовому засіданні до 10.04.2025 з метою витребування додаткових доказів у справі.
Згідно з протокольною ухвалою суду від 10.04.2025 оголошено перерву до 01.05.2025. 
Відповідно до ухвали суду від 17.04.2025 залучено до участі у розгляді справи, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрохолдинг "Хортиця" та як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Головне управління Державної податкової служби у Житомирській області.
30 квітня 2025 року Головне управління Державної податкової служби у Житомирській області надіслало до суду письмові пояснення (за вх.№34289/25), у яких просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування правової позиції вказує, що слід враховувати законодавчо визначений обов`язок податкового органу стягувати податкову заборгованість до повного погашення боргу, якщо стягнення проводиться за рішеннями судів, та наслідки продажу державного майна відповідно до Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна».
Також заперечує щодо того, що ДПС України порушено встановлені статтею 102 ПК України строки давності.
Зазначає, що податковий борг позивача (який був списаний) підлягав стягненню на підставі рішень Житомирського окружного адміністративного суду, загальна сума по судовим рішенням становить 27854,1 тис.грн.
Отже, поновлений податковий борг підлягає стягненню на підставі вище вказаних судових рішень.
01 травня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю “Агрохолдинг “Хортиця” надіслало до суду письмові пояснення (за вх. №34513/25), у яких просить суд задовольнити позовні вимоги та скасувати оскаржуване рішення про скасування рішення щодо списання податкового боргу, як безпідставне та протиправне.
Третя особа зазначає, що з моменту прийняття ГУ ДПС у Житомирській області рішень про списання безнадійного податкового боргу (2020 рік) до дати спірного рішення пройшло більше ніж 1095 днів. Таким чином вважає, що відповідач порушив встановлені ст. 102 ПК України строки давності, тобто з порушенням вимог Податкового кодексу України.
Відповідно до протокольної ухвали суду від 01.05.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті на 05.06.2025.
Згідно з протокольної ухвали суду від 05.06.2025 оголошено перерву до 26.06.2025.
Протокольною ухвалою суду від 26.06.2025 оголошено перерву у судовому засіданні до 02.07.2025 у зв”язку із задоволенням клопотання представника позивача про ознайомлення з матеріалами справи.
Відповідно до довідки від 02.07.2025 судове засідання відкладено на 17.07.2025 у зв”язку з поданням представником позивача клопотання про відкладення розгляду справи.
03 липня 2025 року позивачем надіслано до суду додаткові пояснення (за вх.№53552/25 та за вх. №53679/25), у яких підприємство додатково вказує, що діючим законодавством не регламентована форма Рішень щодо скасування рішення про списання безнадійного податкового боргу на підставі ст. 55 ПК України. Тобто законодавець допустив, що це може бути рішення контролюючого органу довільної форми, однак з беззаперечним дотриманням принципу, передбаченого ч. 2 ст. 19 Конституції України.
Зауважує, що позивач справедливо вказав на недолік оскаржуваного рішення у частині невідповідності реквізитів рішення, що ним скасовується, а саме рішення №22372-13 від 24.11.2020 про списання безнадійного податкового боргу. Саме тому, лист ДПС України від 17.06.2025 №17482/6/99-00-04-06, яким роз”яснено про допущення помилки при зазначенні реквізитів рішення, що скасовувалось, позивач вважає недопустимим доказом.
Товариство з обмеженою відповідальністю “Агрохолдинг “Хортиця” 03.07.2025 надіслало до суду письмові пояснення (за вх.№53691/25), у яких додатково зазначає, що лист ДПС України від 17.06.2025 №17482/6/99-00-04-06 є недопустимим доказом та не повинен братись до уваги під час розгляду даної справи.
Крім того наголошує, що на момент винесення ГУ ДПС у Житомирській області рішень №22372-13 від 24.11.2020 та рішення №89 від 26.11.2020 про списання безнадійного податкового боргу такий борг був прострочений та неможливий для стягнення за рахунок майна в силу дії спеціального законодавства.
Оскільки згідно з діючим з 1999 року до 2019 року Законом України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації» ДП «Коростишівський спиртовий завод» входив в перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації.
Також відповідно до приписів Законом України «Про мораторій на примусову реалізацію майна» №2864-III від 29 листопада 2001 року встановлювався мораторій на застосування примусової реалізації майна державних підприємств та господарських товариств, у статутних капіталах яких частка держави становить не менше 25 відсотків.
Головне управління Державної податкової служби у Житомирській області 15 липня 2025 року надіслало до суду письмові пояснення (за вх.№56380/25), у яких зазначає, що заявлені позивачем вимоги щодо визнання протиправним та скасування рішення ДПС України щодо скасування рішень ГУ ДПС у Житомирській області про списання безнадійного податкового боргу, фактично впливає та вносить істотні зміни до виконання умов Договору купівлі-продажу від 07.06.2023 №1056, та за своєю природою є спробою позивача та третьої сторони, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову зі сторони позивача (покупець ТОВ «Агрохолдинг «Хортиця») зменшити його відповідальність як покупця за невиконання ним зобов`язань, взятих відповідно до п.6.4.1 Договору купівлі-продажу в частині взятих на себе зобов`язань від дати переходу права власності забезпечити погашення протягом шести місяців заборгованість державного підприємства із заробітної плати, перед бюджетом, в розмірі, що складеться на день переходу права власності на об`єкт приватизації, тобто до 07.12.2023.
Щодо допущеної технічної описки зазначає, що листом ГУ ДПС України від 17.06.2025 №17482/6/99-00-13-04-06 проінформовано позивача, що допущено описку на сторінці 5 спірного рішення, відповідно до якого замість «скасовує рішення ГУ ДПС №22372-13 від 26.11.2020» слід читати «скасовує рішення ГУ ДПС №22372-13 від 24.11.2020».
Представник позивача у судовому засіданні 17.07.2025 позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, запереченнях на відзив та додаткових письмових поясненнях.
Представник відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, проти заявлених позовних вимог заперечувала у повному обсязі з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та письмових поясненнях.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохолдинг "Хортиця", у судове засідання 17.07.2025 не з"явився. Про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, заяв про відкладення судового засідання до суду не надсилав.
У ході судового розгляду справи судом заслухано пояснення представника позивача та представника відповідача і третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, досліджено письмові докази, долучені до матеріалів справи, та відповідно до протокольної ухвали, суд на місці ухвалив перейти до подальшого розгляду справи у порядку письмового провадження.
Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складене у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з урахуванням положень ст.193 КАС України.
Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Заслухавши в судовому засіданні пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що Державне підприємство "Коростишівський спиртовий комбінат" (далі - ДП "Коростишівський спиртовий комбінат"), код ЄДРПОУ - 00374634, зареєстровано як суб`єкт господарювання.
У зв`язку з тим, що даний платник податків тривалий час не здійснював господарську діяльність, не звітував до податкового органу, податковий борг мав давній термін виникнення, неможливістю використати описане майно, як джерело погашення податкового боргу та інші заходи стягнення не дали значних результатів, на розгляд робочої групи щодо питань списання безнадійного податкового боргу Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області було винесено питання щодо можливості списання даного боргу ДП "Коростишівський спиртовий комбінат", як безнадійного.
Згідно з рішенням Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області від 24.11.2020 №22372-13, на підставі статті 101 Податкового кодексу України, вирішено списати безнадійний податковий борг ДП "Коростишівський спиртовий комбінат" у сумі розміром 18100088,66 грн.
Також, головою комісії з ліквідації Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області відповідно до рішення від 26.11.2020 було вирішено списати безнадійний податковий борг ДП "Коростишівський спиртовий комбінат" у сумі розміром 2123863, 80 грн.
Однак, 30.09.2022 Головним управлінням Державної податкової служби у Житомирській області, на підставі Податкового кодексу України та доповідної записки управління по роботі з податковим боргом від 30.09.2022 №1420/06-30-13-01-14, прийнято рішення №1 про поновлення раніше списаного безнадійного податкового боргу ДП "Коростишівський спиртовий комбінат", який списаний станом на 26.11.2020 у сумі розміром 2132863,80 грн, а також рішення №2 про поновлення раніше списаного безнадійного податкового боргу ДП "Коростишівський спиртовий комбінат", який списаний станом на 24.11.2020 у сумі розміром 18100088,66 грн.
Не погоджуючись із вказаними рішеннями про поновлення раніше списаного безнадійного податкового боргу ДП "Коростишівський спиртовий комбінат" зверталось до суду щодо їх оскарження в межах справи №240/26509/23.
В свою чергу, за результатами розгляду позовної заяви ДП "Коростишівський спиртовий комбінат", рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 30.11.2023 у справі №240/26509/23 позов задоволено повністю: 
- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС у Житомирській області №2 від 30.09.2022 про поновлення раніше списаного безнадійного податкового боргу на суму 18100088,66 грн та рішення Головного управління ДПС у Житомирській області №1 від 30.09.2022 про поновлення раніше списаного безнадійного податкового боргу на суму 2132863,80 грн.
Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15.04.2024 у справі №240/26509/23 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області задоволено. Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 30.11.2023 року скасовано й прийнято нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ДП «Коростишівський спиртовий комбінат» до Головного управління ДПС у Житомирській області, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, - відмовлено.
Однак, відповідно до постанови Верховного Суду від 18.06.2024 постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15 квітня 2024 року у справі №240/26509/23 скасовано, рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2023 року залишено в силі.
У свою чергу, згідно з розпорядженням ГУ ДПС від 05.04.2024 №23-р «Про проведення тематичної перевірки» (зі змінами, внесеними розпорядженням ГУ ДПС від 11.04.2024 №26-p), у період з 05.04.2024 по 12.04.2024 проведено тематичну перевірку позапланову невиїзну перевірку щодо правомірності дій посадових осіб ГУ ДПС щодо прийняття рішень від 24.11.2020 №22372-13 на суму 18100,1 тис. грн та від 26.11.2020 №89 на суму 2132,9 тис. грн, згідно з якими списано суму податкового боргу ДП «Коростишівський спиртовий комбінат» (далі - перевірка).
За результатами перевірки складено акт від 12.04.2024 №88/06-30-02-06, у якому встановлено, що ГУ ДПС, внаслідок недотримання вимог статті 101 Податкового кодексу України тa Порядку списання безнадійного податкового боргу платника податків, затвердженого наказом Міністерства доходів i зборів України від 10.10.2013 №577, протиправно визнало безнадійним податковий борг згідно з протоколом від 24.11.2020 б/н засідання комісії зі списання безнадійного податкового боргу (утвореної відповідно до розпорядження ГУ ДПС від 12.11.2020 №398-p) ДП «Коростишівський спиртовий комбінат». Контрольним заходом встановлено, що згідно з даними інформаційно-комунікаційної системи податкових органів «Податковий блок» ( далі - IKC) за позивачем у період з 12.09.2007 по 19.11.2017 накопичувався податковий борг на загальну cyму 20233 тис. гривень. (т.1 а.с. 186-194).
В акті перевірки вказано, що за результатами ведення позовної роботи (ГУ ДПС неодноразово зверталось до Житомирського окружного адміністративного суду) станом на 24.11.2020 (на дату списання податкового боргу) ухвалено 7 судових рішень про стягнення сум податкового боргу стосовно позивача на загальну суму 14064,6 тис. грн та постанову Житомирського окружного адміністративного суду, якою надано дозвіл на погашення сум податкового боргу за paxyнок майна, яке перебуває в податковій заставі, в розмірі 15296,7тис. грн. На виконання вищезазначених судових рішень заходами стягнення погашено частково заборгованість позивача на загальну суму 893,5 тис. грн.
Перевіркою виявлено, що непогашена сума боргу в розмірі 20233,0 тис. грн, яка за рішенням судів підлягала стягненню з рахунків позивача та за рахунок реалізації активів i строк давності якої встановлено до повного її погашення згідно з вимогами пункту 102.4 статті 102 ПK України, була списана посадовими особами ГУ ДПС у Житомирській області протиправно.
Як наслідок, керуючись положенням пункту 55.1 статті 55 ПK України Державною Податковою службою України 19.07.2024 прийнято рішення №22292/6/99-00-13-04-06 про скасування рішення про списання безнадійного податкового боргу, яким скасовано рішення ГУ ДПС №22372-13 від 26.11.2020 та №89 від 26.11.2020 про списання безнадійного податкового боргу ДП «Коростишівський спиртовий комбінат» та зобов`язано внести зміни до IKC.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням про скасування рішень щодо списання безнадійного податкового боргу, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Отже, в контексті спірних правовідносин, що виникли між сторонами справи, проблемним є питання щодо наявності у Державної податкової служби України повноважень та компетенції на прийняття рішення про скасування рішення нижчестоящого контролюючого органу, зокрема щодо списання безнадійного податкового боргу, тобто поновлення податкового боргу, за умови спливу 1095 календарних днів з дня винесення рішення, що скасовується (рішення про списання податкового боргу).
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Указана норма основного закону означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
«На підставі» означає, що суб`єкт владних повноважень: повинен бути утвореним у порядку, визначеному Конституцією та законами України; зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.
«У межах повноважень» означає, що суб`єкт владних повноважень повинен приймати рішення та вчиняти дії відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх.
«У спосіб» означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби.
У контексті спірних правовідносин, які виникли у зв`язку із прийняттям Державною податковою службою України оспорюваного рішення про скасування рішень органу нижчого рівня (Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області) суд зауважує, що прийняття таких рішень є законодавчо передбаченим правом органу вищого рівня, тобто належить до компетенції відповідача, проте реалізація такого права має відбуватися у порядку та спосіб, визначені законом.
Суд вказує, що здійснення таких повноважень, як скасування рішення контролюючим органом вищого рівня, в межах законодавчо встановленої процедури, має відбуватися з дотриманням критеріїв правової (справедливої) процедури, як складової принципу верховенства права (частина перша статті 8 Конституції України) і принципу законності (частина друга статті 19 Конституції України).
Отже спірне рішення відповідача насамперед підлягає перевірці адміністративним судом на предмет законності та легітимності, а не лише доцільності його прийняття, як зауважує сам відповідач.
Податковий кодекс України (далі - ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Відповідно до підпункту 14.1.175. пункту 14.1. статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом;
Згідно з пунктом 101.1 статті 101 ПК України списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.
За змістом пункту 101.2. статті 101 ПК України під терміном «безнадійний» розуміється:
- податковий борг платника податку, визнаного в установленому порядку банкрутом, вимоги щодо якого не були задоволені у зв`язку з недостатністю майна банкрута;
- податковий борг фізичної особи, яка:
визнана у судовому порядку недієздатною, безвісно відсутньою або оголошена померлою, у разі недостатності майна, на яке може бути звернуто стягнення згідно із законом;
померла, у разі недостатності майна, на яке може бути звернуто стягнення згідно із законом;
понад 720 днів перебуває у розшуку;
- податковий борг платника податків, у тому числі податкового агента, стосовно якого минув строк давності, встановлений пунктом 102.4 статті 102 цього Кодексу;
- податковий борг платника податків, що виник внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин);
- податковий борг платника податків, щодо якого до Державного реєстру внесено запис про його припинення на підставі рішення суду;
- податковий борг банку, щодо якого наявне рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про затвердження звіту про завершення ліквідації банку або рішення Національного банку України про затвердження ліквідаційного балансу, ухвалення остаточного звіту ліквідатора і завершення ліквідаційної процедури.
Пунктом 102.1 ст. 102 ПК України визначено строк давності 1095 календарних днів.
Згідно з пунктом 102.4 статті 102 ПК України у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.
Отже, за кожним податком та збором у платника податку виникає безумовний податковий обов`язок сплатити суму такого податку чи збору в порядку і строки, визначені законом. Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк. У разі виникнення у платника податку податкового боргу платник зобов`язаний його сплатити, а у разі несплати - податковий обов`язок не є виконаним.
Матеріали справи свідчать, що податковий борг підприємства (який був списаний) підлягав стягненню на підставі рішень Житомирського окружного адміністративного суду (від 11 грудня 2012 року №0670/4608/12 на суму 8932,3 тис. грн; від 04 серпня 2014 року №806/3196/14 на суму 965,2 тис. грн; від 19 грудня 2016 року №806/2459/16 на суму 797,4тис. грн; від 15 серпня 2018 року №0640/3416/18 на суму 1114,0 тис. грн; від 18 грудня 2018 року №240/5044/18 на суму 125,2 тис. грн. 
В свою чергу матеріали справи свідчать, що вказана сума коштів податкового боргу в межах виконання рішень суду не була стягнена з ДП “Коростишівський спиртовий комбінат”, а також з урахуванням ст.11 абз.9 Закону України “Про управління об”єктами державної діяльності” нерухоме майно об”єктів державної власності, що не підлягає приватизації не може бути відчужене, вилучене, у зв”язку з чим Головним управлінням Державної податкової служби у Житомирській області згідно з рішенням від 24.11.2020 №22372-13 вирішено списати безнадійний податковий борг у сумі розміром 18100088,66грн та згідно з рішенням від 26.11.2020 №89 списано безнадійний податковий борг у сумі 2132863, 80 грн (т. 1 а.с. 63-67).
Водночас, пунктом 102.4 статті 102 ПК України визначено, якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.
Відтак, зазначеною нормою встановлений альтернативний спосіб реалізації контролюючим органом владних управлінських функцій, або шляхом стягнення податкового боргу за правилами судових процедур, або визнання його безнадійним.
Відповідно до пункту 101.5 статті 101 ПК України контролюючі органи щокварталу здійснюють списання безнадійного податкового боргу. Порядок такого списання встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Наказом Міністерства доходів і зборів України від 10 жовтня 2013 року №577 затверджено Порядок списання безнадійного податкового боргу платників податків (далі - Порядок №577, у редакції чинній на момент винесення рішення про списання безнадійного податкового боргу).
Крім того звернення платника податків про списання безнадійного податкового боргу є обов`язковим лише у випадку, якщо такий податковий борг виник внаслідок непереборної сили (форс-мажорних обставин) (пункт 4.1 Порядку №577). В усіх інших випадках розгляд питання про списання безнадійного податкового боргу ініціюється контролюючими органами щоквартально та проводиться автоматично, без участі платника податків.
Варто зазначити, що за змістом статті 55 ПК України будь-яке рішення контролюючого органу може бути скасоване контролюючим органом вищого рівня під час проведення процедури його адміністративного оскарження та в інших випадках у разі встановлення невідповідності таких рішень актам законодавства.
Вочевидь, відповідач як суб`єкт владних повноважень має право приймати рішення, вносити до них зміни та/чи скасовувати їх на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Водночас необхідно врахувати, що відповідно до п. 102.1. ст. 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки відповідно до статей 39 і 39-2, застосування вимог пункту 141.4 статті 141 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.
У разі виявлення за результатами перевірки порушень інших вимог податкового законодавства, безпосередньо не пов`язаних з декларуванням податкових зобов`язань платником податків, а також порушень вимог іншого, крім податкового, законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму штрафних санкцій (фінансових санкцій, штрафів) платника податків не пізніше 1095 дня з дня вчинення відповідного правопорушення.
Пунктом 102.2 статті 102 ПК України визначені випадки, коли грошове зобов`язання може бути нараховане або провадження у справі про стягнення такого податку може бути розпочате без дотримання строку давності, визначеного в абзаці першому пункту 102.1 цієї статті.
Аналіз статті 102 ПК України дає підстави для висновку, що після закінчення визначеного у ній строку давності питання вирішення спору, зокрема, щодо правомірності як податкового повідомлення-рішення, так і інших рішення контролюючого органу взагалі не може бути поставлене перед контролюючим органом вищого рівня або судом.
З огляду на системний аналіз вищевикладених норм права, слід дійти висновку, що зміст правовідносин щодо правомірності зокрема, інших рішень контролюючого органу, якими цим органом платнику податків визначаються, а в даному випадку поновлюється грошові зобов`язання, свідчить про те, що вони об`єктивно не можуть існувати як спірні понад 1095 днів з дня прийняття відповідного рішення.
У зв`язку з наведеним суд дійшов висновку, що право контролюючого органу вищого рівня на скасування рішення підпорядкованого суб”єкта (скасування рішення про списання (прощення) грошового зобов`язання), об`єктивно не може існувати понад 1095 днів з моменту винесення рішення органу нижчого рівня, оскільки така тривалість порушує принцип правової визначеності як одного з основних елементів верховенства права, а також не забезпечує досягнення мети й завдань функціонування податкової системи.
В такому випадку, нівелювання принципу визначеності податкового закону і позбавлення позивача, як платника податків можливості будь-якого податкового планування, з огляду на неочікуване додаткове податкове навантаження унаслідок фактичного негайного введення в дію (поновленням боргу), у зв”язку зі скасуванням попередньо прийнятого рішення, сприяє відсутності забезпеченню захисту прав позивача, як суб`єкта господарювання через те, що ДП “Коростишівський спиртовий комбінат” не має можливості покладатися на взяті контролюючим органом, як органом державної влади зобов`язання щодо стабільності податкового навантаження в період розумного часового проміжку (понад 1095 днів).
Саме тому вказані дії контролюючого органу, а саме скасування рішення контролюючого органу нижчого рівня в термін зі спливом понад 1095 днів, фактично порушили обґрунтовані очікування позивача, як платника податків, тим самим знехтувавши принципом гарантії стабільності суспільних відносин між органом державної влади фізичними і юридичними особами, породжуючи у кожної особи впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення.
Юридична визначеність також означає, що держава загалом повинна додержувати взятих на себе зобов`язань щодо людей або виконувати їм обіцяне [поняття „виправданого (легітимного) очікування“]» (перше речення § 46, § 48 Доповіді про правовладдя Європейської комісії «За демократію через право» (Венеційська комісія), ухваленої на її 86-му пленарному засіданні 25-26 березня 2011 року).
«У принципі правомірних (легітимних) очікувань виражено ідею, що органи публічної влади повинні додержувати не лише приписів актів права, а й своїх обіцянок та пробуджених очікувань; перешкоди для дієвого виконання приписів актів права можуть виникати не лише внаслідок незаконної чи недбалої дії з боку органів державної влади, а й через те, що якість законодавства унеможливлює таке виконання.
Суд зазначає, що відсутність чітко встановленої норми податкового законодавства щодо заборони контролюючого органу на скасування рішень нижчого органу у період поза строком давності, а саме понад 1095 днів, не може трактуватись на користь суб”єкта владних повноважень.
Суд звертає увагу на те, що згідно з положеннями підпункту 4.1.4. пункту 4.1. статті 4 та пункту 56.21. статті 56 Податкового кодексу України платник податків має право обирати найбільш сприятливу норму Податкового кодексу України чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.
ЄСПЛ у пунктах 52, 56 рішення від 14 жовтня 2010 року у справі "Щокін проти України" зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у світлі практики Суду. На думку ЄСПЛ, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу "якості закону", передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника. Таким чином, у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.
Відповідно до вимог принципу правової визначеності, правозастосовний орган у випадку неточності, недостатньої чіткості, суперечливості норм позитивного права має тлумачити норму на користь невладного суб`єкта (якщо однією зі сторін спору є представник держави або органу місцевого самоврядування), адже якщо держава нездатна забезпечити видання зрозумілих правил, то саме вона і повинна розплачуватися за свої прорахунки. Це так зване правило пріоритету норми за найбільш сприятливим для особи тлумаченням.
Конституційний Суд України також посилається на принцип правової визначеності, наголошуючи на тому, що він є необхідним компонентом принципу верховенства права. Конституційний Суд України зазначає, що елементами верховенства права є принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі (абзац другий підпункту 5.4 пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 вересня 2005 року №5-рп/2005). Принцип правової визначеності означає, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 29 червня 2010 року № 17-рп/2010).
Як вказав Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі "Ольссон проти Швеції", норма національного закону не може розглядатися як право, якщо її не сформульовано з достатньою точністю так, щоб громадянин мав змогу, якщо потрібно, з відповідними рекомендаціями, до певної міри передбачити наслідки своєї поведінки. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини поняття "якість закону" означає, що національне законодавство повинне бути доступним і передбачуваним, тобто визначати достатньо чіткі положення, аби дати людям адекватну вказівку щодо обставин і умов, за яких державні органи мають право вживати заходів, що вплинуть на права осіб (рішення у справах "Олександр Волков проти України", "C.G. та інші проти Болгарії"). Окрім того, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідальність за подолання недоліків законодавства, правових колізій, прогалин, інтерпретаційних сумнівів лежить, в тому числі, і на судових органах, які застосовують та тлумачать закони (рішення у справах "Вєренцов проти України", "Кантоні проти Франції").
Вимога щодо "якості закону" та обов`язок суду застосувати найбільш сприятливий для особи спосіб тлумачення закону, який не відповідає визначеним критеріям якості закону, ґрунтуються передусім на положеннях ч.1 ст.57 Конституції України, яка встановлює, що кожному гарантується право знати свої права і обов`язки.
Із цієї конституційної норми слідує висновок про те, що у випадку встановлення судом того факту, що закон сформульований у спосіб, який не дозволяє особі знати свої права і обов`язки, застосування (тлумачення) такого закону повинно відбуватися судом на користь особи, яку позбавили (звузили) на підставі цього закону певного права або встановили (розширили) для неї нові обов`язки.
Згідно з приписами статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.
Крім того, судом під час розгляду справи встановлено, що основною підставою для прийняття оскаржуваного рішення, слугували висновки судів за результатами розгляду справи 240/26509/23, ву яких скасовуючи рішення контролюючого органу про поновлення податкового боргу ДП “Коростишівський спиртовий комбінат”, судом вказано про відсутність доказів скасування контролюючим органом вищого рівня рішення про списання податкового боргу.
Однак, суд зазначає, що прийняття відповідачем оскаржуваного рішення в поза розумний строк (зі спливом строку давності 1095 днів) та у спосіб лише в результаті висновків суду про неправомірність попередніх рішень контролюючого органу, є також порушенням принципу відповідальності держави. В такому випадку, принцип відповідальності держави полягає в тому, що держава не може посилатись на власне порушення зобов`язань для запобігання відповідальності, навіть аргументуючи наявністю легітимної мети таким діям (недопущення втрати бюджету).
На противагу, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок.
Саме тому, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків ("Лелас проти Хорватії", пункт 74).
Також суд вважає за необхідне зазначити, що вирішуючи питання про правомірність рішення щодо скасування рішення про списання податкового боргу, що оспорюється позивачем, суд досліджує насамперед дотримання відповідачем процедури та порядку його винесення та не втручається у дискреційні повноваження суб"єкта владних повноважень в частині прийняття рішення про списання (прощення) податкового боргу.
При цьому доречними є доводи позивача, що на момент винесення ГУ ДПС у Житомирській області рішення №22372-13 від 24.11.2020 та рішення №89 від 26.11.2020 про списання безнадійного податкового боргу такий борг був неможливий для стягнення за рахунок майна в силу дії спеціального законодавства.
Відповідно до приписів Закону України «Про мораторій на примусову реалізацію майна» №2864-III від 29 листопада 2001 року встановлювався мораторій на застосування примусової реалізації майна державних підприємств та господарських товариств, у статутних капіталах яких частка держави становить не менше 25 відсотків. 
В подальшому, Закон України «Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" від 02.10.2019 №145-IX, а саме п. 3. розділу "Прикінцеві та перехідні положення" заборонялось звернення стягнення та накладення арешту на майно відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" щодо об`єктів права державної власності, які на день набрання чинності цим Законом були включені до переліків, затверджених Законом України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації", протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом, крім стягнення грошових коштів і товарів, що були передані в заставу за кредитними договорами.
Отже, з урахуванням висновків суду наведених вище, за критеріями частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку, що відповідач діяв не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України, необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для вчинення дій, без урахуванням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав позивача і цілями, на досягнення яких спрямована така дія, оскільки держава не може посилатись на власне порушення зобов`язань для запобігання відповідальності, а тому прийняте рішення є протиправним і підлягає скасуванню.
Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку що порушення, допущені відповідачем, як суб"єктом владних повноважень, при винесенні рішення Державної податкової служби України щодо скасування рішення про списання безнадійного податкового боргу №22292/6/99-00-13-04-06 від 19.07.2024, є підставою для визнання його протиправними та скасування.
Щодо наявності помилки в оскаржуваному рішенні, а саме ідентифікації рішення, що скасовувалось “№22372-13 від 26.11.2020” замість правильного “№22372-13 від 24.11.2020”, суд зазначає наступне.
Будь-які процедурні порушення (в тому числі описки), пов`язані із самим процесом оформлення результатів діяльності суб`єктів владних повноважень, оцінюється судом з урахуванням всіх обставин справи та необхідністю досягненням балансу, зокрема, між інтересами особи платника податків та контролюючого органу. Такі формальні неточності не можуть бути, за загальним правилом, самостійною підставою для скасування рішень суб`єктів владних повноважень.
Водночас підсумовуючи наведене, Державна податкова служба України у ході судового розгляду справи не довела правомірність рішення, що оскаржується позивачем.
Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про задоволення позову.
У силу приписів ст. 139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів пропорційно частині до розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись статтями 6-9, 32, 77, 90, 139, 241-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський окружний адміністративний суд,-
вирішив:
Позов Державного підприємства "Коростишівський спиртовий комбінат" (вул.Гвардійська, 46, м. Коростишів, Житомирська обл., Житомирський р-н, 12501, код ЄДРПОУ 00374634), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрохолдинг "Хортиця" (вул. Шевченка Т.Г., буд.11-А, с. Щигліївка, Житомирський район, Житомирська область, 12516, код ЄДРПОУ 39260867), до Державної податкової служби України (пл. Львівська, 8, м. Київ, 04053, код ЄДРПОУ 43005393), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Головне управління Державної податкової служби у Житомирській області (вул. Юрка Тютюнника,7, м. Житомир, 10000, код ЄДРПОУ 44096781), визнання протиправним та скасування рішення, - задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової служби України щодо скасування рішення про списання безнадійного податкового боргу №22292/6/99-00-13-04-06 від 19.07.2024.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України на користь Державного підприємства “Коростишівський спиртовий комбінат” судові витрати зі сплати судового збору у сумі розміром 30280 (тридцять тисяч двісті вісімдесят) грн 00 (нуль) коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено у повному обсязі 26 лютого 2026 року.

Суддя А.В. Горовенко