Харківський районний суд Харківської області
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 лютого 2026 року 
Справа №635/7112/25
Провадження №2-о/635/28/2026
Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді – Карасави І.О.,
секретаря судового засідання – Федотова Д.Є.,
учасники справи:
заявник –  ОСОБА_1 ,
заінтересована особа – Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку окремого провадження заяву  ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області про встановлення факту, що має юридичне значення,
УСТАНОВИВ:
Стислий виклад позиції заявника
Заявник ОСОБА_1 (далі-заявник), звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. У заяві просить суд встановити юридичний факт належності правовстановлюючого документу, а саме диплома НОМЕР_1 виданого СПТУ №2 м.Дергачі Харківської області на ім`я ОСОБА_2 від 27.11.1986 року, реєстраційний номер №2744 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 зазначає, що народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Харкові. Його мати — ОСОБА_3 на момент народження заявника у зареєстрованому шлюбі з батьком не перебувала. У зв`язку з відсутністю свідоцтва про народження на момент вступу до школи заявника було прийнято до 1 класу під прізвищем ОСОБА_4 — зі слів матері.
У подальшому заявник навчався у школі №87 м. Харкова, а з 1979 по 1981 роки — у Подвірській середній школі(згодом — ліцеї). Після закінчення 8 класу вступив до СПТУ № 2 м. Дергачі, де також навчався під прізвищем « ОСОБА_4 ». У зв`язку з цим диплом про закінчення СПТУ №2 від 27.11.1986 було видано на ім`я ОСОБА_2 .
Після закінчення навчання заявник отримав паспорт громадянина України на прізвище « ОСОБА_5 » відповідно до свідоцтва про народження, у якому він записаний як ОСОБА_1 . Військовий квиток також видано на прізвище « ОСОБА_5 », що підтверджує офіційне написання та належність заявнику саме цього прізвища.
Таким чином, розбіжність у написанні прізвища у дипломі « ОСОБА_4 » та паспорті й інших офіційних документах « ОСОБА_5 » зумовлена обставинами оформлення документів у дитячому віці та відсутністю належного свідоцтва про народження на момент вступу до навчальних закладів.
З огляду на викладене, заявник просить суд встановити факт належності йому — ОСОБА_1 — диплома НОМЕР_1 , виданого 27.11.1986 СПТУ №2 м. Дергачі Харківської області на ім`я ОСОБА_2 .
Встановлення в судовому порядку факту належності правовстановлюючих документів необхідно заявнику для належного оформлення пенсії при настанні пенсійного віку та усунення невідповідності вказаного в трудовій книжці відповідним документам.
Заявник у судовому засіданні заяву про встановлення факту підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити.
Представник заінтересованої особи Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області у судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином у встановленому законом порядку. Будь-яких заперечень проти задоволення заяви до суду не надавав.
Рух справи 
01 вересня 2025 року до Харківського районного суду Харківської області надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області про встановлення факту, що має юридичне значення. 
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 16 вересня 2025 року провадження у справі було відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку окремого провадження.
Встановлені фактичні обставини справи, застосовані норми права та мотиви суду 
Суд, розглянувши заяву в межах заявлених вимог, вивчивши зміст заяв сторін, дослідивши докази у цивільній справі, дійшов наступного.
Статтею 15 Цивільного кодексу України(далі – ЦК України) визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.
Відповідно до частини 7 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України(далі -ЦПК України) окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Особливості розгляду справ окремого провадження встановлено Розділом ІV ЦПК України.
Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно пункту 5 частини 2 статті 293 та частини 2 статті 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно закону вони породжують юридичні наслідки.
Перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення визначено в статті 315 ЦПК України.
В постанові Пленуму Верховного суду України за № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Судом встановлено, згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 , виданого 09 жовтня 1984 року вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_1 . Матір`ю ОСОБА_1 є ОСОБА_3 , батьком – ОСОБА_6 .
Відповідно до паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 виданого 4 березня 1998 року Солоницівським ВМ Дергачівського РВУМВСУ в Харківській області, прізвище заявника зазначено як « ОСОБА_5 ». 
Військовий квиток НОМЕР_4 виданий 02 листопада 1984 року ІНФОРМАЦІЯ_4 на ім`я ОСОБА_1 .
Разом з тим, 27 листопада 1986 року диплом серії НОМЕР_1 видано на ім`я « ОСОБА_2 », реєстраційний №2744, яким ОСОБА_2 присвоєно кваліфікацію тракторист – машиніст 3 кл., водій автомобіля категорії «С», слюсар по ремонту 2 розряду.
З поданої заяви вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до Головного управління пенсійного фонду України в Закарпатській області із заявою про призначення пенсії за віком, надав документи, що підтверджують це право, у тому числі копію диплома. 
Згідно Рішення ГУ ПФУ у Закарпатській області від 03.02.2026 №204450023632, заявнику відмовлено у призначенні пенсії за віком, у зв`язку з не зарахуванням періоду навчання з 01.09.1981 по 27.11.1986 згідно диплома НОМЕР_1 виданого 27.11.1986 та довідки №76 виданої 19.08.2025, оскільки в дипломі зазначено прізвище « ОСОБА_4 »(в довідці – ОСОБА_4 , що не відповідає паспортним даним заявника « ОСОБА_5 ».
Судом встановлено, що згідно архівній довідці, яка видана 27 січня 2026 року Науково-виробничим сервісним центром «Харківський народний архів» за №06/14/19, міститься інформацію, що ОСОБА_2 дійсно навчався в Дергачівському середньому професійно-технічному училищі №2 з 01 вересня 1981 року по 27 листопада 1984 року, йому присвоєна професія: тракторист – машиніст 3 кл., слюсар по ремонту 2 розряду, водій автомобіля категорії «С» і видано ДИПЛОМ НОМЕР_1 реєстр №2744.
Відповідно до довідки, яка видана 21.0.2025 за №02-29/206 КЗ «Харківський ліцей №87 Харківської міської ради» вбачається, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно навчався в середній школі №87 м.Харкова у період з 01.09.1973 по 06.08.1979.
Згідно довідки, яка видана 19.08.2025 за №76 КЗ «Подвірський ліцей» Солоницівської селищної ради підтверджується, що ОСОБА_2 1965 року народження, дійсно навчався в Подвірській середній школі Дергачівського району Харківської області з вересня 1979 року по червень 1981 року.
Як убачається зі свідоцтва Державного комітету УССР з професійно-технічної освіти СПТУ-2 №017208 виданого на ім`я ОСОБА_2 в тому, що з 1981 по 1984 рік він навчався по програмі підготовки водія транспортних засобів категорії «С».
Допитаний у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_7 , зазначив, що він разом із ОСОБА_1 навчався у одному класі Подвірської середній школи. Відомо, що його прізвище було саме ОСОБА_2 та він дійсно навчався в Дергачівському середньому професійно-технічному училищі №2 з вересня 1981 року по листопада 1984 року, йому присвоєна професія тракторист – машиніст та отримав відповідний диплом.
Також допитаний у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_8 , зазначив, що він разом із ОСОБА_1 навчався у одному класі у Подвірській середній школі та надав аналогічні покази.
Таким чином, наявними в матеріалах справи доказами підтверджується, що ОСОБА_2 протягом часу з 01.09.1981 по 27.11.1984 дійсно навчався в Дергачівському середньому професійно-технічному училищі №2.
Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
Як встановлено в ході судового розгляду, метою встановлення факту належності правовстановлюючого документу є необхідність призначення заявнику пенсії за віком.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку та вважає встановленим факт, що правовстановлюючий документ – диплом НОМЕР_1 виданого СПТУ №2 м.Дергачі Харківської області на ім`я ОСОБА_2 від 27.11.1986 року, реєстраційний номер №2744, належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .. 
Відповідно до частини 7 статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. 
Керуючись статтями 10, 13, 76, 258, 259, 263-265, 268, 273, 294, 315, 318, 319, 354 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області про встановлення факту, що має юридичне значення, – задовольнити.
Встановити факт, що диплом НОМЕР_1 виданий Середнім професійно-технічним училищем №2 м.Дергачі Харківської області на ім`я ОСОБА_2 від 27.11.1986, реєстраційний номер №2744 належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Судові витрати залишити за заявником.
Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення(виклику) учасників справи.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи:
Заявник – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 , місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 .
Заінтересована особа – Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, код ЄДРПОУ 14099344, місцезнаходження: 61022, м. Харків, майдан Свободи, Держпром, 3 під., 2 поверх.

Суддя      І.О. КАРАСАВА