ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/13329/25 Суддя (судді) першої інстанції: Бородавкіна С.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2026 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача - Єгорової Н.М.,
суддів - Коротких А.Ю., Чаку Є.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій, стягнення коштів, - 

ВСТАНОВИЛА:
У грудні 2025 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, яким просив:
- визнати протиправним виплату Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області ОСОБА_1 пенсії за листопад 2025 року в розмірі 32507,43 грн/місяць, при нарахованому йому за цей місяць розмірі пенсії 62517,34 грн/місяць; 
- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 недоплачений розмір пенсії за листопад 2025 року в розмірі 30009,91 грн.
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2025 року позовну заяву повернуто позивачу на підставі п. 5 ч. 4 ст. 169 КАС України.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нове рішення, яким відмовити у відкритті провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 170 КАС України. 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, не враховано визначені позивачем підстави позову, застосовано нерелевантну практику Верховного Суду.
Апелянт наголосив, що вирішення спору по суті за обставинами порушення пенсійних прав позивача не призведе до наявності двох судових рішень з одного і того ж питання.
У межах встановленого судом строку відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а ухвалу суду першої інстанції - скасувати, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 липня 2024 року у справі №620/5659/24 (набрало законної сили 13 серпня 2024 року) зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити з 01 квітня 2024 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії без обмеження її максимальним розміром, що не перевищує десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність із урахуванням уже виплачених сум пенсії.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 17 липня 2025 року у справі №620/4235/25 (не набрало законної сили) визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо обмеження розміру пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром, при проведенні перерахунку пенсії з 01 лютого 2020 року та з 01 січня 2025 року із застосування обмежувальних коефіцієнтів, встановлених Постановою Кабінету Міністрів України від 03 січня 2025 року №1 "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану" та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 , без обмеження пенсії максимальним розміром з 01 лютого 2020 року та з 01 січня 2025 року без застосування обмежувальних коефіцієнтів, встановлених Постановою Кабінету Міністрів України від 03 січня 2025 року №1 "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану", та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум. 
Згідно з позовною заяву, позивач зазначає про те, що відповідно до розпорядчого документа розмір нарахованої пенсії з 01 березня 2025 року складає 62517,34 грн/місця.
Оскільки розмір пенсії виплаченої за листопад 2025 року становив 30009,91 грн, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2025 року повернуто позовну заяву ОСОБА_1 на підставі п. 5 ч. 4 ст. 169 КАС України.
Приймаючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що оскільки сторони, предмет та підстави позову у справах №620/4235/25 та №620/13329/25 тотожні, це є підставою для повернення позовної заяви.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянтів, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивачем подано до цього самого суду інший позов (позови) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з однакових підстав і щодо такого позову (позовів) на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що розглядається, не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду.
Судом встановлено, що рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 17 липня 2025 року у справі №620/4235/25 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо обмеження розміру пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром, при проведенні перерахунку пенсії з 01 лютого 2020 року та з 01 січня 2025 року із застосування обмежувальних коефіцієнтів, встановлених Постановою Кабінету Міністрів України від 03 січня 2025 року №1 "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану" та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 , без обмеження пенсії максимальним розміром з 01 лютого 2020 року та з 01 січня 2025 року без застосування обмежувальних коефіцієнтів, встановлених Постановою Кабінету Міністрів України від 03 січня 2025 року №1 "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану", та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум. 
Так предметом спору справі №620/4235/25 були дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо обмеження розміру пенсії ОСОБА_1 , максимальним розміром, при проведенні перерахунку пенсії з 01 лютого 2020 року на підставі оновлених довідок та з 01 січня 2025 року із застосування обмежувальних коефіцієнтів, встановлених Постановою Кабінету Міністрів України від 03 січня 2025 року №1. 
Разом з тим, предметом даної адміністративної справи є виплата Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області позивачу в листопаді 2025 року пенсії в меншому розмірі ніж фактично нарахована.
Отже, фактично предмети спору у справі №620/4235/25 та справі №620/13329/25 є відмінним, що свідчить про помилковість висновків суду першої інстанції про наявність підстав для повернення позовної заяви відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 169 КАС України.
Щодо вимоги позивача про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового, яким відмовити його у відкритті провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 170 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право:
1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін;
2) скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення;
3) скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково;
4) визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у визначених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині;
5) скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю;
6) у визначених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених у пунктах 1-5 частини першої цієї статті.
Таким чином, суд апеляційної інстанції не має повноважень скасовувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і відмовляти у відкритті провадження у справі на підставі ст. 170 КАС України.
Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до ч. 3 ст. 312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання..
За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні питання про повернення позовної заяви порушено норми процесуального права, у зв`язку з чим вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити - ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст. 123, 169, 242-244, 250, 308, 312, 320, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково. 
Ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2025 року - скасувати.
Справу направити до Чернігівського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення.
Касаційна скарга на постанову суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач Н.М. Єгорова 

Судді А.Ю. Коротких

Є.В. Чаку