Справа № 761/6215/22
Провадження № 2-а/761/96/2025

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2025 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Фролова І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), треті особи: Максаков Сергій Михайлович , ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,, 

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з даним адміністративним позовом до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), треті особи: Максаков Сергій Михайлович , ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.
У своїй позовній заяві просив суд визнати незаконними дії головного інспектора з паркування відділу інспекції з паркування Святошинського району управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) Максакова Сергія Михайловича, щодо винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованого у режимі фотозйомки (відеозапису) від 12.09.2021 серії КІ №0000268523; скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованого у режимі фотозйомки (відеозапису) Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 12.09.2021 серії КІ №0000268523 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.; скасувати постанову інспектора 1 взводу 2 роти БЗС батальйону із забезпечення супроводження Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Левченка Євгенія Андрійовича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 4092681 від 17.02.2025 відносно ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 680 грн. 00 коп. і закрити справу про адміністративне правопорушення в порядку ч. 3 ст. 286 КАС України.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 12.09.2021 року головним інспектором з паркування відділу інспекції з паркування Святошинського району управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) Максаковим Сергієм Михайловичем було притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП за порушення п.п. б п. 15. 10 Правил дорожнього руху та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340, 00 грн. 
Позивач зазначає, що 12 вересня 2021 року день не здійснював стоянку або парковку за адресою: м.Київ, вул. Саксаганського, 13. 
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 14 квітня 2022 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.
Від позивача на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху від 14 квітня 2022 року надійшла заява про усунення недоліків.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2022 року прийнято вказаний адміністративний позов до розгляду, відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
18 квітня 2025 року на адресу надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позову з підстав необґрунтованості та безпідставності. 
Відповідно до ст. 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.
Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.
Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
З матеріалів справи вбачається, що 12.09.2021 року головним інспектором з паркування відділу інспекції з паркування Святошинського району управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) Максаковим Сергієм Михайловичем було притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП за порушення п.п. б п. 15. 10 Правил дорожнього руху та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340, 00 грн. 
Відповідно до постанови серії 1-КІ №0000268523 12 вересня 2021 року на вул. Саксаганського, м. Київ ОСОБА_1 поставив транспортний засіб «Volkswagen Tiguan», н.з. НОМЕР_1 , на стоянку на тротуарі, де немає місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличкам, чим порушено п. 15. 10 Правил дорожнього руху та вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Відповідно до Закону України «Про дорожній рух» порядок дорожнього руху на території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (далі - ПДР). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
В пункті 1.3 ПДР зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Так, на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення відповідно до ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за стоянку на тротуарах (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками).
Згідно статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Суб`єктом правопорушення в ст. 245 КУпАП, в разі фіксації зазначеного правопорушення в режимі фотозйомки, є відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України.
Відповідно до частини 1 статті 14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.
Режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів.
Зі змісту матеріалів фотофіксації вбачається, що транспортний засіб, VOLKSWAGEN TIGUAN номерний знак НОМЕР_1 , який зареєстрований за ОСОБА_1 , залишено для стоянки на тротуарі у місці, де немає місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками.
Відповідно до пункту 11.13 ПДР забороняється рух транспортних засобів по тротуарах і пішохідних доріжках, крім випадків, коли вони застосовуються для виконання робіт або обслуговування торговельних та інших підприємств, розташованих безпосередньо біля цих тротуарів або доріжок, за відсутності інших під`їздів і за умови виконання вимог пунктів 26.1-26.3 цих Правил.
Згідно з пунктом 15.10 ПДР, стоянка на тротуарах є забороненою. Винятками є такі ситуації: якщо це передбачено відповідними дорожніми знаками чи розміткою, які це дозволяють. Наприклад, знак 5.38 «Місце для стоянки» чи знак 5.39 «Зона стоянки», які ще мають додаткові таблички, що містять інформацію про спосіб поставлення транспортного засобу.
За диспозицією п.п. «в» п. 15.10 ПДР України, краєм тротуару є його зовнішній бік, що знаходиться біля дорожньої смуги для руху транспортних засобів. Паркування автомобілів на краю тротуару із залишенням на його внутрішньому боці 2 метрів для вільного руху пішоходів передбачає уникнення руху транспортного засобу (джерела підвищеної небезпеки) по тротуару та забезпечення безпеки та вільного пересування пішоходів.
Як вбачається з матеріалів фотофіксації транспортний засіб ОСОБА_1 розташовано на тротуарі, а не на краю тротуару, чим і було порушено вимоги пункту 15.10 б) ПДР.
В постанові серії 1-КІ №0000268523 наявні відомості про те, що фотофіксацію правопорушення здійснено технічним засобом термінал ParkUp що має сертифікат перевірки типу зареєстрованого за № UA.TR.001-20 Rev.0, сертифікат дійсний до 29.07.2030 року.
Транспортний засіб VOLKSWAGEN TIGUAN номерний знак НОМЕР_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .
Згідно з ст. 279-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Таким чином, головним інспектором дотримані норми чинного законодавства України при винесені постанови про накладення адміністративного стягнення серія 1КІ № 0000268523 від 12.09.2021 року.
Так, відповідно до висновку Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладеним у постанові від 17 травня 2018 року у справі № 670/346/17, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (передбачені статтею 251 КУпАП).
Щодо направлення постанови про накладення адміністративного стягнення.
Відповідно до частини 7 статті 279-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення адміністративного стягнення, що не була виконана шляхом сплати 50 відсотків розміру штрафу протягом десяти днів з дня її винесення, надсилається відповідальній особі, зазначеній у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця реєстрації (проживання) фізичної особи (місцезнаходження юридичної особи). За зверненням особи постанова про накладення адміністративного стягнення, що вважається виконаною, надсилається рекомендованим листом на її адресу протягом п`яти днів з моменту отримання звернення. 
Оскільки протягом десяти днів постанова не була виконана шляхом сплати 50 відсотків розміру штрафу, Департаментом засобами поштового зв`язку було направлено на адресу ОСОБА_1 постанову 1КІ № 0000268523 від 12.09.2021, проте зазначена постанова не була виконана, та як наслідок набрала законної сили 28.10.2021 та в подальшому була пред`явлена до виконання.
Так, у провадженні старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Борисюка Романа Анатолійовича перебуває виконавче провадження № 68556166, відкрите згідно постанови від 09.02.2022 року на підставі постанови Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 12.09.2021р року, серія 1 КІ №0000268523.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 КУпАП).
Згідно з частиною першою статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
У наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.
Відповідно положень ст. 251 КУпАП (зі змінами), доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Пунктом 5.10 ПДР стоянка забороняється: а) у місцях, де заборонена зупинка; б) на тротуарах (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками); в) на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м; г) ближче 50 м від залізничних переїздів; ґ) поза населеними пунктами в зоні небезпечних поворотів і випуклих переломів поздовжнього профілю дороги з видимістю або оглядовістю менше 100 м хоча б в одному напрямку руху; д) у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів; е) ближче 5 м від контейнерних майданчиків та/або контейнерів для збирання побутових відходів, місце розміщення або облаштування яких відповідає вимогам законодавства; є) на газонах.
Відповідно до пункту 1.1 Правил дорожнього руху, ці правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території, тощо) повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно зі ст. ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.
Відповідно до ст. ст. 75, 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Позивачем заперечується факт порушення ним Правил дорожнього руху України, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Так, позивач у позовній заяві посилається на те, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП є недоведеним, а оскаржувана постанова підлягає скасуванню. Інспектором при винесені постанови не було наведено доказів, на яких ґрунтується його висновок про скоєння позивачем адміністративного правопорушення.
Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 19.02.2020 по справі №204/8036/16-а, до адміністративної відповідальності не може бути притягнено особу, щодо якої відсутні належні та допустимі докази вчинення порушення ПДР саме нею.
Однак, суд зауважує, що в матеріалах справи містяться належні та допустимі докази того, що Позивач вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.
На переконання суду, відповідачем в порядку ч. 2 ст. 77 КАС України було доведено правомірність своїх рішень, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що було вчинено порушення п. 15.10 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Твердження позивача про незаконність та необґрунтованість постанови про притягнення до адміністративної відповідальності не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.
Європейський суд з прав людини зауважив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
У відповідності до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.
За викладених обставин, враховуючи, що відповідачами винесено постанову з дотримання вимог закону, а тому в задоволенні даного позову слід відмовити в повному обсязі.
На підставі викладеного, та керуючись ст. 19, 62 Конституції України, ст.ст. 2, 12, 25, 72, 77, 262, 286 КАС України, ст. 7, 14-2, 122, 245, 283, 284 КУпАП, суд, 

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), треті особи: Максаков Сергій Михайлович , ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - залишити без задоволення.
З урахуванням ч.4 ст.286 КАС України, рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Реквізити сторін:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця проживання - АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,
Департамент транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), адреса місцезнаходження - м. Київ, вул. Леонтовича, буд. 6, код ЄДРПОУ 37405284,
 Максаков Сергій Михайлович, адреса: м. Київ, вул. Леонтовича, буд. 6, 
ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_2
Повний текст рішення виготовлений 02 травня 2025 року.

Суддя: