Справа № 215/1192/26
1-кп/215/574/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2026 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні та за відсутності учасників судового провадження, та відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України без фіксування судового провадження технічними засобами, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026046760000032 від 02.02.2026 року з обвинувальним актом по обвинуваченню: 
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Вишневе, Київської області, громадянки України, з середньо-технічною освітою, не одруженої, не працюючої, не маючої на утриманні малолітніх (неповнолітніх) дітей,   не є особою з інвалідністю, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ,раніше не судимої, 
у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, 
Сторони кримінального провадження: прокурор Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області – ОСОБА_4 , захисник обвинуваченої- ОСОБА_5 , обвинувачена – ОСОБА_3 , потерпіла – ОСОБА_6 , 
встановив:
Органом досудового розслідування встановлені наступні обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, а саме: 01.02.2026, приблизно о 18 годині 00 хвилин потерпіла ОСОБА_6 зустріла на території ринку “Сніжинка”, по вул. Володимира Терещенка, 2А в Тернівському районі м.Кривого Рогу раніше знайому ОСОБА_3 , яка знаходилася біля одного із прилавків, та почала спілкування. В ході спілкування ОСОБА_3 запропонувала ОСОБА_6 випити спиртні напої, які остання мала при собі. На пропозицію ОСОБА_3 потерпіла ОСОБА_6 погодилася та вони почали вживати спиртні напої та спілкуватися на різні спільні теми. Під час спілкування між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 виник словесний конфлікт з приводу побутових справ.
Цього ж дня, приблизно о 19 годині 30 хвилин у ОСОБА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин внаслідок словесного конфлікту, виник прямий умисел, направлений на завдання фізичного болю потерпілій ОСОБА_6 .
Реалізуючи свій прямий умисел, ОСОБА_3 , знаходячись біля прилавку, який розташований на території ринку “Сніжинка” за адресою: вул. Володимира Терещенка, 2А в Тернівському районі м.Кривого Рогу, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, розташувавшись навпроти потерпілої на відстані приблизно витягнутої руки нанесла поштовх долонями обох рук в область грудної клітини, завдавши таким чином удар, від якого остання відчула сильний біль в області грудної клітини та не втримавши рівновагу, впала на поверхню землі опинившись на сідницях. Не зупинившись на початому, коли ОСОБА_6 знаходилася на поверхні землі, сидячи на сідницях, ОСОБА_3 зайшла за спину та схопила останню двома руками за волосся і почала тягнути. Після чого ОСОБА_3 , побачивши, що досягла своєї мети, з місця вчинення кримінального правопорушення зникла. 
В результаті своїх протиправних дій ОСОБА_3 умисно нанесла удар ОСОБА_6 , який завдав фізичного болю та не спричинив тілесних ушкоджень. 
Умисні дії ОСОБА_3 , кваліфіковано як кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.126 КК України, за ознаками умисного завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень. 
Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, за ознаками умисного завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.
Зазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками судового провадження, які надали згоду щодо розгляду обвинувального акта за їх відсутності, а обвинувачена, в присутності захисника, беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку. Обвинуваченій роз`яснені обмеження на апеляційне оскарження вироку. Потерпіла ОСОБА_6 надала згоду щодо розгляду обвинувального акту за її відсутності та згоду на розгляд обвинувального акту в спрощеному провадженні, тому відповідно до вимог ч. 2 ст. 382 КПК України, суд вважає необхідним розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів, замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин, та обмежується зазначенням встановлених органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, із ухваленням вироку.
Аналізуючи в сукупності надані прокурором та перевірені судом докази, які узгоджуються між собою, суд за вказаних обставин вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 , а її дії вірно кваліфікованими за ч.1 ст.126 КК України, за ознаками умисного завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.
Відповідно до ст. 65 КК України, суд при призначенні обвинуваченій виду і міри покарання, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого нею кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, конкретні обставини кримінального провадження, дані про особу обвинуваченої, який раніше не судима, за допомогою до лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не зверталася, не одружена, не має на утриманні малолітніх (неповнолітніх) дітей, не працює, не є особою з інвалідністю, за місцем мешкання характеризується посередньо.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченій відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає її щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченій відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Враховуючи особу обвинуваченої, характер скоєного кримінального проступку, суд приходить до висновку про те, що мірою необхідною для виправлення обвинуваченої та для запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень має бути кримінальне покарання у виді громадських робіт. 
Суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченої ОСОБА_3 ст. 69 КК України про призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.
Процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судових експертиз за даним кримінальним провадженням відсутні.
Речові докази за даним кримінальним провадженням відсутні.
Цивільний позов не заявлено.
Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні не обирався.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374,375,376, 381-382, 394 КПК України суд,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України та призначити покарання у виді громадських робіт на строк сто годин.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.
Відповідно до положень ч.1 ст. 394 КПК України - вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
Суддя