Справа №466/952/26
Провадження №3/466/720/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2026 року суддя Шевченківського районного суду міста Львова Федорів О.П., дослідивши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 24 січня 2026 року близько 11:00 год, перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно свого сина – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: кричала на нього, використовуючи нецензурну лексику, погрожувала, висловлювала образу. 
Окрім цього,  ОСОБА_1 01 лютого 2026 року близько 10:00 год, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно свого сина – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: кричала на нього, використоуючи нецензурну лексику, погрожувала, висловлювала образи. 
У судовому засіданні  ОСОБА_1 надала пояснення про те, що дійсно сварилась зі сином. У них складні стосунки та час від часу вони викликають поліцію, яка складає протоколи то на сина, то на неї. Насправді вона не бажає конфліктувати, але з ними проживає також її неповнолітній син, 2011 року народження, який страждає через поведінку старшого брата. ОСОБА_2 не проживає певний час вдома, потім з`являється і унеможливлює спільне проживання. Зараз він уже два місяці не проживає у квартирі. Просить суворо її не карати 
Свідок ОСОБА_3 надав показання про те, що ОСОБА_2 є його сином, а ОСОБА_1 – його дружина. Дійсно у них вдома часто конфлікти, які спровоковані ОСОБА_4 . Син страждає на психічні розлади, однак не лікується належним чином та вони з матір`ю не можуть вплинути на його лікування. 
Згідно з вимогами статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.
Частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Факт вчинення та винуватість  ОСОБА_1 у скоєнні правопорушень, передбачених  ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, стверджується належними і допустимими доказами: протоколами про адміністративні правопорушення від 03 лютого 2026 року серія ВАД №990233, 04 лютого 2026 року серія ВАД №990252, рапортами, письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 , поясненнями ОСОБА_1 . 
Дослідивши матеріали справи, доходжу висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки вона вчинила домашнє насильство, тобто умисне вчинення дій психологічного характеру, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого.
Відповідно до ч. 2 ст.36 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
При призначенні адміністративного стягнення,враховую відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, та висновую, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у виді штрафу. 
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» необхідно стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 665,60 грн.
Керуючись ст.ст.36, 268, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про судовий збір», суддя

п о с т а н о в и л а :

ОСОБА_1  визнати винуватою у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та у відповідності до частини 2 статті 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення застосувати щодо неї стягнення у виді штрафу у розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн (триста сорок гривень).
Стягнути з  ОСОБА_1  судовий збір у розмірі 665,60 грн (шістсот шістдесят п`ять гривень 60 копійок) в дохід держави.

Роз`яснити  ОСОБА_1 , що згідно зі ст. 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державно виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті Кодексу України про адміністративні правопорушення та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Львова.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя         О.П. Федорів