ЄУН 174/344/26
н/п 1-кп/174/57/2026 
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
30 березня 2026 року м. Вільногірськ
Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі: 
головуючого - судді ОСОБА_1 , 
за участю: секретаря - ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , 
захисника - ОСОБА_4 , 
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 12026046150000009 від 03.03.2026 відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Посуньки Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, громадянина України, неодруженого, на утриманні дітей не має, освіта базова середня, офіційно не працює, призовник, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
02.03.2026, близько 01 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , знаходився поблизу торгового приміщення «Estet-Coffe», яке розташоване за адресою: вул. Центральна, 39А, м. Вільногірськ, Кам`янського району, Дніпропетровської області, відповідно договору оренди № 1 від 20.11.2025 перебуває у користуванні ОСОБА_6 та, в цей час, у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел, спрямований на незаконне проникнення до вказаного торгового приміщення.
У той же день, тобто 02.03.2026 близько 01 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 , реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, перебуваючи за вищевказаною адресою, в порушення ст.30 Конституції України, згідно якої кожному гарантується недоторканість житла (чи іншого володіння особи), ст.12 «Загальної декларації прав людини» та ст.8 «Конвенції про захист прав людини та основних свобод», не маючи визначених законом підстав та відповідного дозволу користувача торгового приміщення «Estet-Coffe» ОСОБА_6 , впевнившись у тому, що за його діями не спостерігають сторонні особи, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, незаконно, без передбаченого Законом дозволу та без дозволу користувача такого приміщення, за допомогою фрагменту цеглини розбив склопакет вікна торгового приміщення «Estet-Coffe» і через утворений отвір незаконно проник до нього, тобто незаконно проник до іншого володіння перебуваючого у користуванні ОСОБА_6 , чим грубо порушив ст.30 Конституції України, а саме кожному гарантується недоторканність житла, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.
Сторонами надана до суду угода про визнання винуватості, укладена 19.03.2026 між прокурором Вільногірського відділу Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , якому, на підставі ст.37 КПК України, надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та підозрюваним ОСОБА_5 , з участю захисника ОСОБА_4 . Згідно якої, ОСОБА_5 беззастережно та у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_5 , обставин, які пом`якшують його покарання - щире каяття, обставин, які обтяжують покарання - не встановлено, та покарання, яке він повинен понести за ч.1 ст.162 КК України - у виді 1 року обмеження волі, із звільненням від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на розсуд суду, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання згідно вимог ст.ст.394, 424, 473, 474, 476 КПК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості, розуміє; з наслідками укладення та затвердження угоди обізнаний; характер обвинувачення та його суть зрозумілі; покарання, зазначене в угоді, з ним узгоджено і може виконати взяті на себе зобов`язання, свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю. У вчиненому щиро розкаюється. З кваліфікацією дій згоден. Угоду уклав добровільно, будь-якого насильства, примусу та погроз до нього не застосовувалося, укладення угоди не є наслідком будь-яких обіцянок чи інших обставин, ніж ті, що зазначені в угоді. Просить затвердити укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджену міру покарання.
Захисник ОСОБА_4 , надану угоду підтримав та просив її затвердити.
Прокурор ОСОБА_3 , підтримав надану угоду, зазначив, що угода відповідає вимогам закону та інтересам суспільства, тому просив її затвердити та призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Так, згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 (скарга № 6903/75) Девеер проти Бельгії (Deweer v. Belgium) держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.
Суд пересвідчився, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди обвинуваченим ОСОБА_5 є добровільним, тобто не є наслідком застосування до нього насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Таким чином, виходячи з меж судового розгляду, які визначаються змістом угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку, що факт вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 , знайшов своє підтвердження в суді, а його дії вірно кваліфіковані: за ч.1 ст.162 КК України – незаконне проникнення до іншого володіння особи.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання, суд виходить із встановленої ст.50 КК України його мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винним нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського Суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи - воно має бути законним (несвавільним) та пропорційним (відповідати тяжкості правопорушення та не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005), а також враховує тяжкість вчиненого обвинуваченим ОСОБА_5 кримінального правопорушення, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання, особу обвинуваченого.
Так, ОСОБА_5 вчинив кримінальний проступок.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд, на підставі ч.1 ст.66 КК України, відносить його щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Обвинувачений не одружений, на утриманні дітей немає, призовник, за місцем реєстрації характеризується посередньо, офіційно не працює, на обліку в центрі зайнятості, як безробітний не перебуває, за медичною допомогою до лікаря-психіатра, ЛОРа, офтальмолога не звертався, раніше не судимий (а.с.43-50).
Таким чином, суд дійшов висновку, що умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості обвинуваченим, тому угода про визнання винуватості підлягає затвердженню, а обвинуваченому слід призначити узгоджену сторонами міру покарання у виді позбавлення волі, звільнивши від відбування покарання з випробуванням, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
У відповідності до ст.100 КПК України, речові докази по справі: набір двох викруток синього кольору, які містяться в заводському пакуванні та двоє плоскогубців чорно-оранжевого кольору, які згідно квитанції 1379 зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області (а.с.40) – повернути власнику ОСОБА_6 . 
Оптичний диск для лазерних систем зчитування формату DVD-R, на якому міститься один фрагмент відеозапису від 02.03.2026 з камери зовнішнього відеоспостереження ТОВ «Маркет ОПТ», розміщеного за адресою: вул. Центральна, 41, м.Вільногірськ Кам`янського району Дніпропетровської області, що зберігаються в матеріалах кримінального провадження - зберігати в матеріалах судової справи. 
Три липкі стрічки з слідами рук та спецпакет, в якому вони поступили на дослідження переупаковані в спец пакет № 6078258 та п`ять липких стрічок з слідами рук та спецпакет, в якому вони поступили на дослідження переупаковані в спецпакет № 6078259, які згідно квитанції 1375 зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області (а.с.42); білий блок зарядного пристрою, на якому містяться сліди РБК, який згідно квитанції 1367 зберігається в кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області (а.с.36) – знищити.
Відповідно до ст.124 КПК України, процесуальні витрати за залучення експерта для проведення судової трасологічної експертизи, висновок № СЕ-19/104-26/7797-Д від 05.03.2025 в розмірі 2 674,20 грн (а.с.51) підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 376, 468, 469, 472,473, 475 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 19.03.2026 укладену між прокурором Вільногірського відділу Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 .
ОСОБА_5  визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ст.75, п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України  ОСОБА_5  звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази по справі: набір двох викруток синього кольору, які містяться в заводському пакуванні та двоє плоскогубців чорно-оранжевого кольору, які згідно квитанції 1379 зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області – повернути власнику ОСОБА_6 . 
Оптичний диск для лазерних систем зчитування формату DVD-R, на якому міститься один фрагмент відеозапису від 02.03.2026 з камери зовнішнього відеоспостереження ТОВ «Маркет ОПТ», розміщеного за адресою: вул. Центральна, 41, м.Вільногірськ Кам`янського району Дніпропетровської області, що зберігаються в матеріалах кримінального провадження - зберігати в матеріалах судової справи. 
Три липкі стрічки з слідами рук та спецпакет, в якому вони поступили на дослідження, переупаковані в спец пакет № 6078258 та п`ять липких стрічок з слідами рук та спецпакет, в якому вони поступили на дослідження, переупаковані в спецпакет № 6078259, які згідно квитанції 1375 зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області; білий блок зарядного пристрою, на якому містяться сліди РБК, який згідно квитанції 1367 зберігається в кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області – знищити.
Стягнути з ОСОБА_5  на користь держави процесуальні витрати за залучення експерта для проведення судової трасологічної експертизи, висновок № СЕ-19/104-26/7797-Д від 05.03.2025 в розмірі 2 674,20 грн
На вирок протягом тридцяти діб з моменту його проголошення може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області.
Вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в порядку ст.394 КПК України, оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини не допускається.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий – суддя підпис ОСОБА_1