ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

27 лютого 2026 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 748/624/25
Головуючий у першій інстанції - Костюкова Т.В.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/496/26

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої - судді Мамонової О.Є.,
суддів - Висоцька Н.В., Шитченко Н.В,

учасники справи:
позивач: ОСОБА_1,
відповідач: Акціонерне товариство Комерційний Банк «Приват Банк»,-

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 04 листопада 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний Банк "Приват Банк" про захист прав споживачів,- 

У С Т А Н О В И В:

У лютому 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приват Банк» (далі по тексту АТ КБ «Приват Банк», банк), в якому просила стягнути з останнього на її користь незаконно списані грошові кошти в розмірі 31 899,62 грн та моральну немайнову шкоду в розмірі 10 000 грн, судові витрати покласти на відповідача.
Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що вона є клієнтом та споживачем фінансових послуг AT КБ «Приват Банк», має банківську платіжну картку для виплат № НОМЕР_1 (рахунок НОМЕР_2 ).
Зазначала, що 08.12.2024 вона поповнила свою карту на 400 грн, після чого зайшла в додаток Приват 24 для оплати комунальних платежів та виявила, що на картці для виплат НОМЕР_1 немає коштів, в зв`язку з цим звернулась до найближчого відділення банку, де їй усно працівник пояснила, що 14.10.2024 з її кредитної платіжної картки № НОМЕР_3 було витрачено весь кредитний ліміт, стягнута комісія за здійснення відповідних транзакцій та нараховуються відсотки за користування кредитом, а кошти які були нею перераховані на кратку для виплат (400 грн) булі списані в рахунок погашення боргу по кредиту.
Стверджувала, що вона не здійснювала ніяких оплат 14.10.2024, ані в онлайн застосунку Приват24, ані кредитною карткою фізично, не отримувала жодних смс-повідомлень про здійсненні списання по її кредитній картці на її номер НОМЕР_4 , у зв`язку з чим операції по її кредитній картці були здійснені поза її волею та розпорядженням.
Указувала, що 21.12.2024 нею була подана заява про шахрайство через додаток Приват24. Також вона письмово звернулася з відповідною заявою до поліції, яку було додано до раніше відкритого кримінального провадження про отримання кредиту 14.10.2024 та 15.10.2024 в кредитній установі «Швидко Гроші» (ТОВ «Споживчий центр»), який вона теж не оформлювала (кримінальне провадження №12024270340003397) за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, розпочато досудове розслідування та визнано її потерпілою.
Звертала увагу суду на те, що у грудні 2024 вона побачила в додатку Приват24, що до її кредитного рахунку НОМЕР_5 було випущено нову платіжну (кредитну) картку НОМЕР_6 , яку вона не замовляла в АТ КБ «Приват Банк» та не отримувала її.
Посилалася на те, що поза її волею, без її відома, згоди та розпорядження на вчинення відповідних дій, 14.10.2024 по її банківській платіжній (кредитній) картці НОМЕР_3 до рахунку НОМЕР_5 в Банку, були списані кошти на загальну суму 27 949,08 грн. 
Також зазначала, що 18.01.2025 банк надав відповідь, в якій зазначив, що переказ коштів з картки НОМЕР_7 був здійснений шляхом створення платежу в системі дистанційного обслуговування клієнтів Internet Banking Приват24. Також у відповіді банк зазначив, що вхід в Приват24 був здійснений нею та її авторизацією і що при даній процедурі клієнт вводить свої ім`я користувача і пароль та входить у Приват24, створює необхідний платіж, вводить тільки їй відомий ключ доступу і після цього до банку надходить платіжне доручення, відповідно до якого банк здійснює переказ коштів. Вказав у відповіді, що вказані дії можливо було здійснити лише за допомогою використання її фінансового телефону та іншої особистої інформації та у випадку впевненості в наявності шахрайських дій щодо списання грошових коштів, рекомендував звернутись до правоохоронних органів.
Наголошувала, що неналежне виконання банком своїх зобов`язань щодо захисту її грошей на картці, здійснення банком невідомих їй транзакцій і списання її грошових коштів з кредитної картки, порушило її життєві плани та зумовило істотні зміни у звичайному способі життя, оскільки вона була впевнення, що банк захистить її гроші, та завдало їй моральної шкоди. Уважала, що розмір моральної шкоди у сумі 10 000 грн є цілком розумним та справедливим. 

15.04.2025 через систему «Електронний суд» ОСОБА_1 діючи через свого представника - адвоката Матвійчук А.С. подала заяву про зміну предмету позову, в якій просила:
- скасувати всю заборгованість, яка рахується за нею в АТ КБ «Приват Банк» за користуванням використаним кредитним лімітом з урахуванням нарахованих відсотків, неустойки, комісії та інших штрафних санкцій по кредитній картці НОМЕР_6 та НОМЕР_3 (рахунок НОМЕР_8 ), що утворилася внаслідок проведення несанкціонованих операцій (трансакцій) на суму 27 949,08 грн 14.10.2024;
- стягнути з АТ КБ «Приват Банк» на її користь незаконно списані грошові кошти в розмірі 446,73 грн;
- стягнути з АТ КБ «Приват Банк» на її користь моральну немайнову шкоду в розмірі 10 000 грн;
- судові витрати покласти на відповідача.
Зазначала, що так як без її відома та волевиявлення 14.10.2024 з її банківської платіжної (кредитної) картки до рахунку НОМЕР_5 в АТ КБ «Приват Банк» були незаконно списано кошти на загальну суму 27 949,08 грн, ефективним способом захисту та відновлення порушених прав буде скасування заборгованості, яка рахується по її кредитній картці НОМЕР_3 та НОМЕР_9 (рахунок НОМЕР_5 ) в AT КБ «Приват Банк» з урахуванням всіх відсотків, неустойки, комісії та інших штрафних санкцій, що утворилася внаслідок проведення несанкціонованих операції (трансакції) на суму 27 949,08 грн 14.10.2024.
Указувала, що окрім цього, Банк на погашення кредитної заборгованості, яка утворилась за результатами незаконного списання 14.10.2024 з її кредитної картки коштів, списав кошти у сумі 446,73 грн з картки НОМЕР_1 , які підлягають стягненню, оскільки це її особисті кошти. 

Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 15.05.2025 заяву представника позивача про зміну предмета позову від 15.04.2025 прийнято до розгляду. 

Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 04.11.2025 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до АТ КБ «Приват Банк» про захист прав споживачів, стягнення незаконно списаних коштів, відшкодування моральної шкоди - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги, судові витрати пов`язані з розглядом даної справи покласти на відповідача, посилаючись на його незаконність, прийняття при неправильному з`ясуванні всіх обставин справи, з порушенням норм процесуального права та неправильним застосування норм матеріального права.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що поза волею позивачки, без її відома, згоди та розпорядження на вчинення відповідних дій, 14.10.2024 по її банківській платіжній (кредитній) картці НОМЕР_3 до рахунку НОМЕР_5 в АТ КБ «Приват Банк», були списані кошти на загальну суму 27 949,08 грн.
Заявниця зазначає, що 14.10.2024 невстановлені особи (шахраї) якимось чином заволоділи/дізнались про персональні дані ОСОБА_1 , скористались ними і номером її мобільного телефону та здійснили якимось чином шахрайські дії по оформленню кредиту в ТОВ «Споживчий центр» та списанню коштів з її кредитної платіжної картки, оформленої в АТ КБ «Приват Банк».
Указує, що банк відмовився в добровільному порядку повернути належні їй грошові кошти, а тому вона вимушена звернутись до суду за захистом своїх майнових прав, адже банк не тільки незаконно списав кошти з її кредитної картки поза її волею, а і ще щомісячно нараховує та стягує проценти.
Наголошує, що платіжну картку НОМЕР_6 , яка прив`язана до кредитного рахунку, ніколи в банку не отримувала і не замовляла, цю картку замовлено 14.10.2025, саме в той час коли шахраї викрали грошові кошти з її кредитного рахунку, а тому вони цю картку напевно і замовили в банку.
Посилається на те, що у додатках до висновку службової перевірки банку від 19.05.2025 наявні лише фото з програмного забезпечення Банку, в яких відсутня інформацію про зміст смс-повідомлень, які нібито направлялись банком саме на її номер телефону, а також відсутні докази, що ці повідомлення були отримані та доставлені їй.
Уважає, що шахраї якимось чином перевипустили картку мобільного оператора з її мобільним номером і напевно саме туди і приходили повідомлення банку та робились телефонні дзвінки та підтверджувались операції по рахунку.
Стверджує, що не змінювала 14.10.2024 свій номер мобільного телефону з lifecell НОМЕР_4 на номер НОМЕР_10 в застосунку Приват24.
Наголошує, що висновок службової перевірки банку від 19.05.2025 та додатки з фото з програмного комплексу банку жодним чином не доводить безспірність того, що саме ОСОБА_1 своїми діями чи бездіяльністю сприяла в ініціюванні незаконних платіжних операцій по її картці, що відбулись 14.10.2024, що смс-повідомлення з незрозумілим змістом приходили саме на її мобільний телефон і що саме ОСОБА_1 підтвердила здійснення цих операцій.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ КБ «Приват Банк» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.
Банк зазначає, що відповідно до укладеного 05.10.2022 договору позивачці була випущена платіжна картка «Універсальна» НОМЕР_11 з встановленим кредитним лімітом в розмірі 28 000 грн та платіжна картка «Картка для виплат» НОМЕР_12 . Підписавши заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 05.10.2022 між сторонами, у відповідності до ст. 634 ЦК України, був укладений Договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку (ст. 1066 ЦК України) та кредитного договору.
Указує, що відповідно до виписки по картці НОМЕР_11 з неї 14.10.2024 були здійснені 9-ть переказів грошових коштів на загальну суму (з урахуванням комісії банку) 27 949,08 грн, які позивачкою заперечуються. 
Посилається на те, що перевіркою входів у П-24 під обліковим записом клієнта ОСОБА_1 у період проведення переказів коштів встановлено, що такі входи відбувалися з типового пристрою PHONE, модель девайса REDMI 8 | XIAOMI, версія ANDROID.10,імеі НОМЕР_13 ,ір 88.155.162.94, провайдер lifecell, присутні також нетипові пристрої SMARTPHONE, браузер версія CHROME MOBILE, 129.0.0.0, ОS версія ANDROID.10, ір 46.211.233.245, fingerprint НОМЕР_18, провайдер Kyivstar, час входу 14.10.2024 в 17:34:56 та PHONE, модель девайса REDMI NOTE 9S | REDMI, версія ANDROID.12, імеі НОМЕР_19, ір 46.211.242.8, провайдер Kyivstar, час входу 14.10.2024 17:47:51.
Наголошує, що зібрані дані вказують на те, що 14.10.2024 в період проведення оспорюваних клієнтом ОСОБА_1 переказів грошових коштів на суму 27 949,08 грн, була проведена успішна авторизація під її обліковим записом Приват24. Зазначена авторизація проведена із коректним введенням конфіденційної інформації по платіжній карті клієнта 4149499159834694. Подальші фінансові операції проводилися через платіжний сервіс Приват24 під обліковим записом клієнта ОСОБА_1 Всі операції від 14.10.2024 по входу в систему дистанційного обслуговування «Приват24» з подальшою зміною логіну та паролю були підтверджені IVR-дзвінками на фінансовий номер позивача, успішно нею схваленні натисканням «1», та правильним введенням ПІН-коду картки для виплат НОМЕР_12 .
Звертає увагу суду на те, що спірні перекази з картки позивача були проведені 14.10.2024, при цьому про такі перекази, як стверджує у позові ОСОБА_1 , їй стало відомо 08.12.2024, натомість до банку вона звернулася лише 27.12.2024. Згідно витягу з ЄРДР по кримінальному провадженню №12024270340003397 вбачається, що воно зареєстроване 17.10.2024 за заявою ОСОБА_1, яка надійшла 16.10.2024. При цьому згідно короткого викладу обставин, в заяві до поліції позивачка вже повідомила про незаконне заволодіння 14.10.2024 кредитними коштами з картки НОМЕР_11 на суму 29 041,59 грн.
Уважає, що позивач власними діями розкрила вразливу інформацію (схвалення IVR-дзвінків та правильне введення ПІН-коду картки для виплат), в результаті чого доступ до платіжного інструменту могли отримати треті особи.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши наведені в апеляційній скарзі та у відзиві на неї доводи, апеляційний суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що:
- 14.10.2024 позивачка на належний їй фінансовий номер, який вона використовує і на час розгляду справи, отримала повідомлення про зміну паролю та про зміну логіну, що свідчить про те, що спірні операції були проведені з її відома;
- позивачка невідкладно не повідомила банк про спірні платіжні операції, таке повідомлення від неї надійшло 27.12.2024, тобто більш ніж через місяць після спірних транзакцій;
- позивачкою не доведено, що кошти переведені без її волевиявлення, не за її власним розпорядженням, а наявність кримінального провадження не може свідчити, у силу презумпції невинуватості, про вчинення злочину стосовно позивача до винесення вироку, яким такі обставини можуть бути встановлені, а також не може бути і підставою для звільнення її від обов`язку належного виконання зобов`язання та виконання Умов та Правил про надання банківських послуг у випадку настання певних обставин, передбачених ними, оскільки, як встановлено матеріалами справи, клієнтом невідкладно не вжито заходів щодо запобігання втрати чи розкрадання картки, ПІНу (персонального ідентифікаційного номера) або використання іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, а відтак, в даному випадку відповідальність за операції, що проводилися, несе тільки клієнт.
З такими висновками районного суду погоджується апеляційний суд, з огляду на наступне. 

Судом у справі встановлено, що відповідно до Заяви про приєднання Умов та Правил надання банківських послуг від 05.10.2022 ОСОБА_1 на підставі власного волевиявлення, згідно зі ст. 634 ЦК України, приєдналася до розділу "Загальні положення", підрозділів "Кредитні картки", "Поточні рахунки", "Використання картки", "Віддалені канали обслуговування", "Оплата частинами та Миттєва розстрочка", Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ "ПриватБанк" (далі Умови та Правила), що розміщені в мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms, в редакції, чинній на дату підписання цієї Заяви, які разом становлять змішаний договір: Договір банківського рахунка, споживчого кредиту та обслуговування платіжного інструменту та Генеральний кредитний договір в частині надання споживчих кредитів "Кредитна картка", "Оплата частинами", "Миттєва розстрочка" (далі - Договір), прийняла всі права та обов`язки, встановлені в цьому Договорі та зобов`язалася їх належним чином виконувати (а.с 121-132).
05.10.2022 ОСОБА_1 також підписано Паспорт споживчого кредиту (а.с 133-137) та Анкету-опитувальник клієнта-фізичної особи (а.с 138-139).
05.10.2022 ОСОБА_1 підписала Заяву про відкриття Поточного рахунку та приєднання до Умов та Правил надання послуги "Картка для виплат", якою приєдналася до розділу "Загальні положення" та підрозділів " Картка для виплат ", "Поточні рахунки", "Використання картки", "Віддалені канали обслуговування" Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ "ПриватБанк" (далі Умови та Правила), що розміщені в мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms, в редакції, чинній на дату підписання цієї Заяви, які разом становлять Договір банківського рахунка (далі - Договір), прийняла всі права та обов`язки, встановлені в цьому Договорі та зобов`язалася їх належним чином виконувати (а.с 140-141).
В матеріалах справи міститься витяг з Умов та Правил надання банківських послуг від 28.05.2025, що розміщені на інтернет сайті https://privatbank.ua/terms, в редакції станом на 05.10.2022 року (а.с 148-156).
Таким чином ОСОБА_1 є клієнтом АТ КБ «Приват Банк».
Відповідно до укладеного Договору, ОСОБА_1 випущені платіжна картка "Універсальна" НОМЕР_11 та платіжна картка "Картка для виплат" НОМЕР_14 , факт належності яких позивачці сторонами не оспорюється (а.с 165).
З виписки АТ КБ «Приват Банк» по картці НОМЕР_1 , сформованою станом на 07.02.2025 за період з 01.01.2024 по 31.12.2024, вбачається здійснення платіжних операції з картки НОМЕР_15 , а саме: поповнення мобільного, сплата комунальних платежів, зарахування заробітної плати та інші (а.с 25-27).
На ім`я ОСОБА_1 також було емітовано карту НОМЕР_6 , що підтверджується випискою АТ КБ «Приват Банк» по даній картці станом на 05.02.2025, сформованою за період з 01.01.2024 по 31.12.2024, з якої вбачається проведення транзакції і щодо погашення платежу і щодо поповнення даної картки (а.с 23), а також інформацією викладеною у зверненні на адресу АТ КБ «Приват Банк» від 03.01.2025, з якої вбачається, що позивачка вказує, що є клієнтом та споживачем фінансових послуг АТ КБ «Приват Банк» та підтверджує, що має банківську карту НОМЕР_6 (а.с. 15).
Вказана карта НОМЕР_6 була відкрита 14.10.2024 об 18 год 12 хв 18 с. в Приват 24, що слідує з відповіді АТ КБ «Приват Банк» від 13.02.2025 (а.с 19).
Таким чином на ім`я ОСОБА_1 в АТ КБ «Приват Банк» були емітовані картки НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , НОМЕР_6 та НОМЕР_14 .

Згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №12024270340003397 від 04.11.2024, 16.10.2024 ОСОБА_1 звернулася до ЧРУП ГУНП в Чернігівській області із заявою щодо вчинення відносно неї кримінального правопорушення та просила провести перевірку за фактом вчинення шахрайських дій, а саме зазначала, що 15.10.2024 невстановлена особа оформила кредит на ім`я ОСОБА_1 на суму 4 000 грн у кредитній установі «ШвидкоГроші» (том 1 а.с 31).
Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №12024270340003397 від 27.12.2024 16.10.2024 року ОСОБА_1 звернулася до ЧРУП ГУНП в Чернігівській області із заявою щодо вчинення відносно неї кримінального правопорушення та просила провести перевірку за фактом вчинення шахрайських дій, а саме зазначала, що 15.10.2024 невстановлена особа оформила кредит на ім`я ОСОБА_1 на суму 4 000 грн у кредитній установі «ШвидкоГроші», а також 14.10.2024 заволоділи кредитними грошовими коштами з «Приват Банку» №4149437872257363 на суму 29041,59 грн (том 1 а.с 32).
Із скріншотів з додатку «Дія» вкладка «Кредитна історія» вбачається, що 14.10.2024 об 18 год 03 хв, 14.10.2024 об 18 год 15 хв., 14.10.2024 року об 18 год 22 хв, 15.10.204 об 04 год 40 хв, 15.10.2024 об 05 год 00 хв міститься повідомлення зі статусом «Кредитор зробив запит з метою видачі кредиту», 15.10.2024 об 10 год 15 хв. міститься повідомлення «З`явився запис про новий кредит на ваше ім`я» та повідомлення, зміст якого зводиться до наступного «Українське бюро кредитних історій веде запис про всі кредити та кредитні картки. У вас є новий кредит від 14.10.2024. Кредитор - ШвидкоГроші. Якщо ви не відкривали цей кредит - дізнайтеся деталі та оскаржте кредитний договір на сайті Українського бюро кредитних історій https://ubki.ua або зверніться до кредитора» (том 1 а.с 33-35).
У відповідь на звернення ОСОБА_1 ТОВ «Споживчий Центр» листом від 14.11.2024 № 3269/зг повідомило, що ним вжито заходів аби позмивачці не телефонувати щодо виконання договірних зобов`язань по кредитному договору від 15.10.2024. Зауважили, що обставини вчинення злочину можуть підтверджуватись вироком суду в кримінальному провадженні, ухвалою про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, як це вказано в ч. 6 ст.82 ЦПК України. Було запропоновано після закінчення кримінального провадження надати вищезазначені документи (вирок або ухвалу) для того, щоб ТОВ «Споживчий центр» мало можливість прийняти рішення про подальші дії щодо укладеного договору (том 1 а.с 36).
Листом від 04.02.2025 № 214 ТОВ «Споживчий Центр» повідомило ОСОБА_1 про списання заборгованості та відсутності до неї вимог за кредитним договором № 15.10.2024-100000153, так як товариство прийшло до висновку, що з високою вірогідністю кредитний договір був укладений невстановленою особою шляхом обману або зловживання довірою (том 1 а.с.37).
03.01.2025 ОСОБА_1, звернулася до AT КБ «Приват Банк» із зверненням щодо надання інформації та документів, а також переказу (повернення) коштів, списаних банком внаслідок неналежних платіжних операцій, в якому повідомила, що 15.10.2024 нею було виявлено в застосунку «Дія», що в неї значиться «Споживчий Кредит» від 14.10.2024, кредитор «ШвидкоГроші», який вона не оформлювала. А в середині грудня 2024 року при сплаті комунальних платежів через застосунок Приват24, вона виявила, що 14.10.2024 з її картки/рахунку AT КБ «Приват Банк» НОМЕР_6 ( НОМЕР_5 ) списано весь кредитний ліміт та комісія. 21 грудня нею була подана заявка про шахрайство через застосунок Приват24, а вже 27.12.2024 подана заявка про шахрайство в відділенні AT КБ «Приват Банк». Окрім цього, 27.12.2024, розуміючи, що відносно неї вчинені шахрайські дії невідомою їй особою, вона письмово звернулася з відповідною заявою до поліції, яку було додано до раніше відкритого кримінального проводження про Кредит «ШвидкоГроші», який вона не оформлювала (до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зареєстроване кримінальне провадження №12024270340003397) за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, розпочато досудове розслідування та визнано її потерпілою. 27.12.2024 вона отримала відповідний витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань (том 1 а.с 15).
Листом від 18.01.2025 № 20.1.0.0.0/7-250103/1494 АТ КБ «Приват Банк» повідомив, що розглянувши звернення ОСОБА_1 стосовно повернення коштів, які були списані 14.10.2024 з платіжної картки НОМЕР_7 , повернути кошти не можливо. Встановлено, що переказ коштів з картки № НОМЕР_7 був здійснений шляхом створення платежу в системі дистанційного обслуговування клієнтів Internet Banking Приват24. Вхід в Приват24 був здійснений під її авторизацією. При даній процедурі клієнт вводить свої ім`я користувача і пароль та входить у Приват24, створює необхідний платіж, вводить тільки йому відомий ключ доступу і після цього до Банку надходить платіжне доручення, відповідно до якого Банк здійснює переказ коштів. Вказані дії можливо було здійснити лише за допомогою використання фінансового телефону належного заявниці та іншої особистої інформації. Відповідно до п. 2.1.4.5.1 Умов та Правил надання банківських послуг Клієнт зобов`язаний не передавати Картки, ПІНи, постійний пароль, одноразові паролі і контрольну інформацію третім особам, не використовувати картки або нанесені на них дані в цілях не передбачених Договором, або що суперечать чинному законодавству. Клієнт несе відповідальність за всі операції, що супроводжуються авторизацією, включаючи операції, що супроводжуються правильним введенням нанесених на платіжній картці даних, до моменту звернення клієнта в банк та блокування платіжної картки і за всі операції, які не супроводжуються авторизацією до моменту постановки платіжної картки в стоп-лист платіжною системою. Позивачці було рекомендовано звернутися до правоохоронних органів (том 1 а.с. 16).
07.02.2025 ОСОБА_1 звернулася до AT КБ «Приват Банк» із заявою про надання інформації і документів та повернення незаконно списаних коштів з її рахунку, де повідомила банк, що у грудні 2024 року вона поповнила карту для виплат НОМЕР_1 на 400 грн для подальшої оплати комунальних. В подальшому, коли зайшла в додаток Приват 24 для оплати комунальних платежів, виявила, що на картці для виплат НОМЕР_1 немає коштів, у зв`язку з чим звернулася до найближчого відділення Приватбанку, де усно працівниця банку пояснила, що 14.10.2024 з її кредитної картки НОМЕР_3 було списано весь кредитний ліміт, комісія та нараховуються відсотки. А кошти, які були перераховані на картку для виплат (400 грн) були списані з картки для виплат в рахунок погашення кредиту. Дані операції по її кредитній картці були здійснені поза її волею та без її розпорядження. В зв`язку з чим нею 21.12.2024 була подана заява про шахрайство через додаток Приват 24 . Окрім цього у грудні 2024 року в додатку Приват 24 до їх кредитного рахунку НОМЕР_5 випущено нову платіжну кредитну карту НОМЕР_6 , яку вона не замовляла і не отримувала. 27.12.2024, розуміючи що відносно неї вчинено шахрайські дії невідомою їй особою, вона письмово звернулася з відповідною заявою до поліції, яку було додано до раніше відкритого кримінального провадження про кредит «Швидко Гроші», який вона теж не оформлювала (до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зареєстроване кримінальне провадження №12024270340003397) за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, розпочато досудове розслідування та визнано її потерпілою. 27.12.2024 вона отримала відповідний витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Зазначала, що без її відома, згоди та розпорядження на вчинення відповідних дій, 14.10.2024 по її банківській платіжній (кредитній) картці НОМЕР_3 до рахунку НОМЕР_5 в АТ КБ «Приват Банк», були списані кошти на загальну суму 27 949,08 грн (том 1 а.с. 17-18).
Листом від 13.02.2025 № 20.1.0.0.0/7-250207/975 АТ КБ «Приват Банк» повідомив ОСОБА_1 про те, що Банк не може повернути кошти. Встановлено, що переказ коштів з картки НОМЕР_3 був здійснений шляхом створення платежу в системі дистанційного обслуговування клієнтів Internet Banking Приват24. Вхід в Приват24 був здійснений під авторизацією позивача. При даній процедурі клієнт вводить свої ім`я користувача і пароль та входить у Приват24, створює необхідний платіж, вводить тільки йому відомий ключ доступу і після цього до Банку надходить платіжне доручення, відповідно до якого Банк здійснює переказ коштів. 
На момент списання на картці вже був кредитний ліміт 28 000 грн. Картка НОМЕР_6 відкрита 14.10.2024 18:12:18 в Приват24. Входи відбувалися з типового пристрою, також присутні нетипові пристрої. Авторизація вказаних пристроїв проведена із коректним введенням логіну та паролю та затвердженням таких входів через фінансовий телефон. Також було змінено фінансовий телефон. При цьому відбулася зміна паролю типового пристрою з підтвердженням пін-коду карти НОМЕР_15 , логін при цьому не змінювався. Кошти переказано на картку іншої фінансової установи. Дані отримувача відсутні. Вказані дії можливо було здійснити лише за допомогою використання фінансового телефону та іншої особистої інформації. 
Вимога щодо призупинення нарахування відсотків за кредитом та списання заборгованості не може бути реалізована з огляду на те, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Умови кредитного договору, укладеного між позивачкою та Банком відповідають ч.1 ст.1054 ЦК України. Вказані зобов`язання позичальника, сплатити Банку відсотки за користування кредитними коштами, вказує, що договір кредитування є в усіх випадках оплатним. Розмір відсотків, порядок їх сплати визначаються в договорі залежно від групи кредитного ризику, рівня забезпечення, строку користування кредитом, облікової ставки та інших факторів. Повернення кредиту є основним принципом кредитування (том 1 а.с 19 -20).
З виписки по картці ОСОБА_1 в АТ КБ «Приват Банк» 4149437872257363 ( НОМЕР_5 ) за період з 01.01.2024 по 31.12.2024 вбачається перерахування грошових коштів 14.10.2024 на загальну суму 27 949,08 грн, в тому числі комісія в сумі 949,08 грн, зокрема 14.10.2024 о 17:59 на картку 1449,21 грн; 14.10.2024 о 18:00 на картку 1708,00 грн; 14.10.2024 о 18:00 на картку 1966,79 грн; 14.10.2024 о 18:01 на картку 2587,88 грн; 14.10.2024 о 18:02 на картку 3312,48 грн; 14.10.2024 о 18:02 на картку 4244,12 грн; 14.10.2024 о 18:02 на картку 5486,30 грн; 14.10.2024 о 18:03 на картку 5693,33 грн; 14.10.2024 о 18:04 на картку 1500,97 грн (том 1 а.с 22).
Проведення аналогічних транзакцій прослідковуються з виписки по картці ОСОБА_1 в АТ КБ «Приват Банк» НОМЕР_6 ( НОМЕР_5 ) сформованої станом на 05.02.2025 за період з 01.01.2024 по 31.12.2024 з якої прослідковується списання 14.10.2025 року коштів з картки НОМЕР_11 (том 1 а.с 23).

Відповідно до висновку службової перевірки запиту щодо клієнта Банку ОСОБА_1 від 19.05.2025 ZAКL-2025/1-7190078 згідно з даними банківських комплексів за клієнтом банку ОСОБА_1 рахується банківський рахунок - карта «Універсальна» НОМЕР_11 . Аналізом карти № НОМЕР_11 встановлено, що дійсно з неї було перерахування грошових коштів 14.10.2024. Опис транзакцій:
- 14/10/2024 17:59:42 Р32 S DB -1,407.00 UAH код авт.114002 I0110SW5 Р32 UKR На картку НОМЕР_16 , імітент ДПС Простір;
- 14/10/2024 18:00:20 Р32 S DB -1,658.25 UAH код авт.350003 I0110SW5 Р32 UKR На картку НОМЕР_16 ДПС Простір; 
- 14/10/2024 18:00:47 Р32 S DB -1,909.50 UAH код авт.731004 I0110SW5 Р32 UKR На картку НОМЕР_16 ДПС Простір; 
- 14/10/2024 18:04:23 Р32 S DB -1,427.25 UAH код авт.662010 I0110SW5 Р32 UKR На картку НОМЕР_16 ДПС Простір; 
- 14/10/2024 18:01:17 Р32 S DB -2,512.50 UAH код авт.277005 I0110SW5 Р32 UKR На картку 9804964010270466 ДПС Простір; 
- 14/10/2024 18:02:01 Р32 S DB -3,216.00 UAH код авт.083006 I0110SW5 Р32 UKR На картку 9804964010270466 ДПС Простір; 
- 14/10/2024 18:02:27 Р32 S DB -4,120.50 UAH код авт.363007 I0110SW5 Р32 UKR На картку 9804964010270466 ДПС Простір; 
- 14/10/2024 18:02:57 Р32 S DB -5,326.50 UAH код авт.736008 I0110SW5 Р32 UKR На картку 9804964010270466 ДПС Простір; 
- 14/10/2024 18:03:43 Р32 S DB -5,527.50 UAH код авт.148009 I0110SW5 Р32 UKR На картку 9804964010270466 ДПС Простір.
Переказ коштів з картки № НОМЕР_11 був здійснений шляхом створення платежів в системі дистанційного обслуговування клієнтів Internet Banking Приват24 Р2Р(інформація), під обліковим записом User P24 ID 133451448 клієнта ОСОБА_1
Всі грошові кошти з карти НОМЕР_11 , належної клієнту банку ОСОБА_1 були переведені на один єдиний рахунок 9804964010270466 місцевого призначення (інформація) державної платіжної системи "Простір", яка використовується оформлення пенсійних карток та для виплат соціальної допомоги. 
Перевіркою входів у П-24 під обліковим записом клієнта ОСОБА_1 у період проведення переказів коштів встановлено, що такі входи відбувалися з типового пристрою PHONE, модель девайса REDMI 8 ХІАОМІ, версія ANDROID.10, імеі НОМЕР_13 , ip 88.155.162.94, провайдер lifecell, присутні також нетипові пристрої SMARTPHONE, браузер і 129.0.0.0, OS версія ANDROID.10, ір 46.211.233.245, fingerprint CC875FD5C1CA87775A3DA426A0847694-WOYDI9U10 провайдер Kyivstar, час входу 14.10.2024 в 17:34:56 та PHONE, модель девайса REDMI NOTE 9S | REDMI, версія ANDROID.12, імеі НОМЕР_19, іp 46.211.242.8, провайдер Kyivstar, час входу 14.10.2024 17:47:51 
Відповідно до зібраних даних клієнту ОСОБА_1 відкритий обліковий запис Приват24 з ідентифікаційним номером 133451448. Згідно даних статистики змін акаунту П24 в день проведення зазначених операцій, о 17:34:54 год. 14.10.2024 відбулася зміна паролю входу до облікового запису Приват24. Зазначена зміна проведена через web-версію Приват24 з використанням пристрою Smartphone, браузер версія CHROME MOBILE, 129.0.0.0,OS версія ANDROID.10, ір 46.211.233.245, fingerprint CC875FD5C1CA87775A3DA426A0847694-WOYDI9U10 із введенням коректної конфіденційної інформації по платіжній карті 4149499159834694, належної ОСОБА_1
Саме у цей час зафіксована успішна авторизація під обліковим записом Приват24 клієнта з пристрою SMARTPHONE із fingerprint CC875FD5C1CA87775A3DA426A0847694-WOYDI9U10 та ір-адресою 46.211.233.245 провайдера Kyivstar. Зазначений пристрій являється нехарактерним для клієнта ОСОБА_1, а вже о 17:38:10 була проведена успішна зміна логіну клієнта на +3809717168603 з використання вказаного пристрою. Для входу в акаунт потрібен пароль, відомий тільки клієнту, а для зміни акаунта потрібні карта та ПІН до неї, також відомі тільки клієнту - вказані дані були використані для зміни логіну та паролю входу до П24 клієнта.
Перевіркою входів в П-24 інших клієнтів банку під вказаним номером телефону не встановлено. 
Таким чином, зібрані дані вказують на те, що 14.10.2024 в період проведення оспорюваних клієнтом ОСОБА_1 переказів грошових коштів на суму 27949,08 грн, була проведена успішна авторизація під її обліковим записом Приват24. Зазначена авторизація проведена із коректним введенням конфіденційної інформації по платіжній карті клієнта 4149499159834694. Подальші фінансові операції проводилися через платіжний сервіс Приват24 під обліковим записом клієнта ОСОБА_1 
Оглядом сервісних повідомлень клієнта ОСОБА_1, під час проведення оспорюваних останньою фінансових операцій банком шляхом відправлення повідомлень на її фінансовий номер телефону проводилося інформування клієнта щодо проведення авторизацій у Приват24 під її обліковим записом, зокрема про зміну паролю (17:34:09). про зміну логіну ( 17:37:59), про вхід до її П24 з нетипового пристрою (17:47:53).
Аналіз операцій з картою 4149437872257363 клієнта банку ОСОБА_1, виявлені при цьому авторизації в Приват24 свідчать про те, що в особи, яка їх здійснювала, був доступ до П-24 клієнта банку ОСОБА_1, заходила вона туди за допомогою паролю та логіну входу, які відомі тільки їх власнику, тобто всі ці операції можливо було провести тільки самою власницею карти або третьою особою при здійсненні передачі їй даних доступу. 
Перевіркою архіву запису телефонних розмов на сервісі Voice Record System дзвінків на гарячу лінію банку щодо факту шахрайства, що мало місце 14.10.2024 від клієнта ОСОБА_1 не виявлено. Перевіркою встановлено, що 27.12.2024 ОСОБА_1 відвідала відділення "Чернігівське №11"(CHCN), під час її обслуговування від працівника банку довідалася про перекази коштів з її карти НОМЕР_11 , що мали місце 14.10.2024. 
Таким чином встановлено, що операції щодо переказу коштів з карти НОМЕР_11 клієнта банку ОСОБА_1 знаходиться з зоні відповідальності останньої (том 1 а.с 142-147).
Відповідно до інформації з ПК банку про фінансовий номер клієнта ОСОБА_1 її фінансовим номером є +380935102691. Також в інформації про клієнта значиться номер НОМЕР_17 (том 1 а.с 144).
З інформації з ПК банку про логи входів в Приват24 клієнта ОСОБА_1 вбачається, що 14.10.2024 об 14:46:52 та об 14:47:15 були входи з типового пристрою PHONE, модель девайса REDMI 8 ХІАОМІ при використанні фінансового номеру телефону позивачки НОМЕР_4 . Об 17:38:10 на фінансовий номер телефону позивачки НОМЕР_4 надійшло повідомлення про зміну паролю і проведена заміна логіну на НОМЕР_17 (том 1 а.с 145 зворот - 146).

З виписки по картці ОСОБА_1 в АТ КБ «Приват Банк» НОМЕР_3 наданої за період з 01.01.2025 по - 07.02.2025 вбачається, що 01.01.2025 та 01.02.2025 відбулося списання відсотків за використання кредитного ліміту за ставкою 3,5% в сумі 983,42 грн та відповідно 981,15 грн (том 1 а.с 21).
Згідно із довідкою АТ КБ «Приватбанк» від 05.02.2025, яка видана ОСОБА_1, остання має заборгованість перед банком по рахунку НОМЕР_3 , НОМЕР_6 , карта «Універсальна» в сумі 31164,41 грн (том 1 а.с 29).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
Відповідно до ст. 10 ЦПК України при розгляді справи суд керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї та практику ЄСПЛ. Забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини.
У ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
У ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Положеннями ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України).
Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (ч. 2, 4 ст. 83 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.
Згідно з ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.
За змістом ст. 1068 ЦК України банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов`язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом. Банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження.
У ст. 1073 ЦК України визначено, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з п. 56, 57 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про платіжні послуги» платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді пластикової чи іншого виду картки; платіжна операція - будь-яке внесення, переказ або зняття коштів незалежно від правовідносин між платником і отримувачем, які є підставою для цього.
Відповідно до вимог ст. 35 Закону України «Про платіжні послуги» емісія / надання користувачу платіжного інструменту здійснюється надавачем платіжних послуг на підставі договору, укладеного між надавачем платіжних послуг та користувачем. Порядок емісії платіжних інструментів для використання в платіжних системах визначається правилами відповідних платіжних систем з урахуванням вимог цього Закону та нормативно-правових актів Національного банку України.
Порядок виконання операцій з використанням наданих користувачу платіжних інструментів та обмеження щодо таких операцій визначаються договором між надавачем платіжних послуг та користувачем з урахуванням вимог цього Закону та нормативно-правових актів Національного банку України (ч. 1 ст. 36 Закону).
Частиною 12 ст. 38 Закону України «Про платіжні послуги» встановлено, що електронний платіжний засіб, що використовується в платіжній системі, має відповідати вимогам щодо захисту інформації, передбаченим правилами платіжної системи, з урахуванням вимог цього Закону та нормативно-правових актів Національного банку України.
Відповідно до п. 3, 4. ч. 20 цієї статті, користувач, якому наданий електронний платіжний засіб, зобов`язаний не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права; не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції.
Відповідно до ст. 41 Закону ініціатором платіжної операції може бути, зокрема платник (у тому числі через надавача платіжних послуг з ініціювання платіжної операції).
Ініціювання платіжної операції здійснюється шляхом: надання ініціатором платіжної інструкції надавачу платіжних послуг, в якому відкрито його рахунок; надання надавачем платіжних послуг з ініціювання платіжної операції платіжної інструкції платника надавачу платіжних послуг з обслуговування рахунку платника на підставі наданої платником цьому надавачу платіжних послуг з ініціювання платіжної операції згоди на ініціювання такої платіжної операції; надання платником платіжної інструкції та готівкових коштів для виконання платіжної операції, у тому числі за допомогою платіжного пристрою; використання користувачем платіжного інструменту для виконання платіжної операції.
Згідно із вимогами ст. 42 Закону України «Про платіжні послуги» платіжна операція вважається акцептованою після надання платником згоди на її виконання. Якщо немає згоди платника на виконання платіжної операції, - така операція вважається неакцептованою, якщо інше не передбачено цим Законом. Надавач платіжних послуг платника за виконання неакцептованих платіжних операцій несе відповідальність, передбачену цим Законом. Згода на виконання платіжної операції (пов`язаних між собою платіжних операцій) може бути надана платником надавачу платіжних послуг платника особисто, через надавача платіжних послуг з ініціювання платіжної операції або через отримувача. 
Порядок виконання платіжних операцій, у тому числі обмеження щодо виконання платіжних операцій з використанням конкретних платіжних інструментів, визначається цим Законом та нормативно-правовими актами Національного банку України. Виконання платіжних операцій у платіжній системі здійснюється відповідно до правил такої платіжної системи з урахуванням вимог цього Закону. Виконання платіжних операцій з цифровими грошима здійснюється відповідно до правил, визначених Національним банком України. Надавач платіжних послуг має право виконувати платіжні операції користувачів за допомогою / з використанням однієї чи кількох платіжних систем, учасником яких він є, або залучати для виконання платіжних операцій інших надавачів платіжних послуг як посередників (ст. 46 Закону).
Частиною першою статті 47 Закону визначено, що надавач платіжних послуг платника зобов`язаний виконати платіжну інструкцію ініціатора протягом операційного дня з моменту прийняття ним до виконання платіжної інструкції.
Платіжна операція вважається завершеною в момент зарахування суми платіжної операції на рахунок отримувача або видачі суми платіжної операції отримувачу в готівковій формі. Платіжна операція з використанням електронних грошей вважається завершеною в момент зарахування суми платіжної операції на електронний гаманець отримувача. Порядок завершення платіжної операції в платіжній системі визначається правилами платіжної системи з урахуванням положень цього Закону (ст. 49 Закону).
Для виконання платіжних операцій з коштами (крім електронних грошей) банки мають право відкривати своїм клієнтам, зокрема поточні рахунки - рахунки, що відкривається банком клієнту для зберігання коштів і виконання платіжних операцій відповідно до умов договору та вимог законодавства (ст. 63 Закону).
Відповідно до ч. 1, ч. 2 і ч. 3 ст. 67 Закону України «Про платіжні послуги» надавачі платіжних послуг зобов`язані запровадити систему захисту інформації, що має забезпечувати безперервний захист інформації про виконання платіжних операцій та індивідуальної облікової інформації на всіх етапах її формування, обробки, передавання та зберігання. Система захисту інформації має забезпечувати цілісність, конфіденційність, доступність та простежуваність інформації, що формується, обробляється, передається та зберігається під час виконання платіжних операцій, відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Національного банку України. Надавачі платіжних послуг зобов`язані виконувати встановлені законодавством вимоги щодо захисту інформації. У разі виявлення порушень законодавства щодо захисту інформації, що містять ознаки вчинення злочину, надавачі платіжних послуг зобов`язані повідомити про це відповідні правоохоронні органи.
Електронна взаємодія надавача платіжних послуг із користувачем здійснюється лише після автентифікації користувача, який є фізичною особою, або уповноваженого представника користувача, який є юридичною особою. Під час виконання автентифікації надавачі платіжних послуг зобов`язані виконувати вимоги Національного банку України щодо захисту конфіденційності та цілісності індивідуальної облікової інформації користувачів. Надавачі платіжних послуг зобов`язані застосовувати посилену автентифікацію користувача під час: 1) отримання користувачем доступу до рахунку за допомогою засобів дистанційної комунікації; 2) ініціювання дистанційної платіжної операції; 3) будь-яких інших дій у разі підозри вчинення шахрайства (або існування ризику шахрайства) чи інших неправомірних дій (або існування ризику вчинення інших неправомірних дій). Надавачі платіжних послуг зобов`язані розробити та застосовувати елементи посиленої автентифікації, які мають бути незалежними, щоб виявлення факту несанкціонованого доступу до одного захищеного елемента або його розголошення не загрожувало надійності інших елементів, а також запровадити заходи із забезпечення захисту конфіденційності даних автентифікації. Для проведення дистанційних платіжних операцій надавачі платіжних послуг зобов`язані застосовувати посилену автентифікацію платника, що включає використання унікальних для кожної окремої операції даних, які дають змогу пов`язувати (в результаті виконання алгоритму співставляти контрольний показник з даними операції) операцію на певну суму і конкретного отримувача (ч. 1- 5 ст. 68 Закону України «Про платіжні послуги»).
Посилена автентифікація - процедура автентифікації, яка передбачає використання двох чи більше сукупностей даних, що належать до таких різних категорій:
а) знань (володіння інформацією (даними), що відома лише користувачу);
б) володінь (застосування матеріального предмета, яким володіє лише користувач);
в) притаманність (перевірка біометричних даних або інших властивостей (рис, характеристик), притаманних лише користувачу, що відрізняють його від інших користувачів) (п. 70 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про платіжні послуги»).
Згідно з вимогами ст. 68 Закону електронна взаємодія надавача платіжних послуг із користувачем здійснюється лише після автентифікації користувача, який є фізичною особою, або уповноваженого представника користувача, який є юридичною особою. Під час виконання автентифікації надавачі платіжних послуг зобов`язані виконувати вимоги Національного банку України щодо захисту конфіденційності та цілісності індивідуальної облікової інформації користувачів. Надавачі платіжних послуг зобов`язані застосовувати посилену автентифікацію користувача під час: 1) отримання користувачем доступу до рахунку за допомогою засобів дистанційної комунікації; 2) ініціювання дистанційної платіжної операції.
Нормами ст. 86 Закону визначено, що надавач платіжних послуг несе відповідальність перед користувачами за невиконання або неналежне виконання платіжних операцій відповідно до закону та умов укладених між ними договорів, якщо не доведе, що платіжні операції виконані цим надавачем платіжних послуг належним чином. Надавачі платіжних послуг несуть відповідальність, визначену цим Законом, за виконання помилкової, неакцептованої платіжної операції або виконання платіжної операції з порушенням установлених цим Законом строків.
Згідно з ч. 5 ст. 87 Закону України «Про платіжні послуги» до моменту повідомлення емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації відповідно до статті 38 цього Закону ризик збитків від виконання неналежних платіжних операцій та відповідальність за них покладаються на платника.
Аналогічна норма міститься в п. 140 розділу VII Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, затвердженої Постановою Правління НБУ від 29.07.2022 №164 (далі - Положення № 164), згідно з якою користувач зобов`язаний не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції, та негайно після того, як йому стало відомо про факт втрати такої інформації та/або платіжного інструменту, повідомити про це емітента в спосіб та каналами зв`язку, визначеними договором між емітентом та користувачем.
До моменту повідомлення емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неналежних платіжних операцій та відповідальність за них покладаються на користувача. З моменту повідомлення користувачем емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неакцептованих/неналежних платіжних операцій та відповідальність покладаються на емітента. Момент, з якого настає відповідальність емітента, має бути чітко визначений умовами договору, укладеного між користувачем та емітентом.
Відповідно до п. 136 розділу VII Положення №164 користувач зобов`язаний зберігати та використовувати платіжні інструменти відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання платіжних інструментів особами, які не мають на це законного права або повноважень.
Згідно з п. 138 Положення №164 Емітент зобов`язаний:1) забезпечити, щоб індивідуальна облікова інформація користувача була недоступна іншим сторонам, крім користувача (крім випадку, передбаченого в пункті 142 розділу VII цього Положення); 2) зберігати інформацію, надану користувачем для здійснення контактів із ним, протягом строку дії договору; 3) забезпечити користувачу можливість безоплатно в будь-який час повідомити емітента про втрату платіжного інструменту або індивідуальної облікової інформації та не допускати будь-якого використання платіжного інструменту після отримання такого повідомлення; 4) забезпечити користувачу можливість у будь-який час повідомити емітента про потребу розблокування або заміни (перевипуску) платіжного інструменту; 5) повідомляти користувача про виконання операцій з використанням платіжного інструменту; 6) реєструвати та протягом строку, передбаченого нормативно-правовими актами Національного банку, зберігати інформацію, що підтверджує факт інформування емітентом користувача та користувачем емітента, надавати користувачу таку інформацію за його письмовим зверненням. Емітент зобов`язаний зазначити дату і час одержання повідомлення користувача про втрату платіжного інструменту під час реєстрації повідомлення.
У відповідності до п. 146 розділу VII Положення №164 власник рахунку не несе відповідальності за платіжні операції, здійснені без автентифікації платіжного інструменту і його держателя, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність власника рахунку/держателя призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.
Отже, лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для його притягнення до цивільно-правової відповідальності.
Зазначені норми є спеціальними для спірних правовідносин.
Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі №6-71цс15 та підтверджується сталою судовою практикою, викладеною у постановах Верховного Суду від 01.02.2018 у справі № 758/7327/14-ц, від 23.01.2018 у справі №202/10128/14, від 14.02.2018 у справі № 127/23496/15-ц, від 20.06.2018 у справі № 691/699/16-ц, від 13.09.2019 у справі №501/4443/14, від 20.11.2019 у справі №577/4224/16, від 07.10.2020 у справі № 751/904/18, від 17.06.2021 у справі №759/4025/19, від 16.08.2023 у справі №176/1445/22, від 06.09.2023 у справі №686/30030/21.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 указувала, що 14.10.2024 з її кредитної платіжної картки НОМЕР_3 до рахунку НОМЕР_5 в АТ КБ «Приват Банк» було витрачено весь кредитний ліміт та стягнута комісія за здійснення відповідних транзакцій. 
Відповідно до п. п. 3, 4 статті 87 Закону України "Про платіжні послуги" платник зобов`язаний відшкодувати шкоду, заподіяну надавачу платіжних послуг, що його обслуговує, внаслідок недотримання цим платником вимог щодо захисту інформації і здійснення неправомірних дій з компонентами платіжної інфраструктури (у тому числі платіжними інструментами, обладнанням, програмним забезпеченням). У разі недотримання користувачем зазначених вимог надавач платіжних послуг, що обслуговує платника, звільняється від відповідальності перед платником за виконання платіжних операцій.
Платник зобов`язаний негайно після того, як така інформація стала йому відома, повідомити надавача платіжних послуг у визначеному договором порядку про факт виконання з його рахунку неналежної або неакцептованої платіжної операції для отримання відшкодування за такою операцією.
До моменту повідомлення емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації відповідно до статті 38 цього Закону ризик збитків від виконання неналежних платіжних операцій та відповідальність за них покладаються на платника. З моменту повідомлення платником емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неакцептованих/неналежних платіжних операцій та відповідальність покладаються на емітента. Момент, з якого настає відповідальність емітента, має бути чітко визначений умовами договору, укладеного між користувачем та емітентом (ч. 5 ст. 87 вказаного Закону).
Однак, позивачка повідомила банк про те, що вона не вчиняла спірних транзакцій лише 27.12.2025, тобто до банку вона звернулася більш ніж через місяць після події. Тобто, до 27.12.2025 відповідач не був обізнаний про списання коштів з рахунку позивачки, як стверджує остання, поза її волею. 
При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що 14.10.2025 у застосунку Дія в ОСОБА_1. неодноразово приходили сповіщення про те, що кредитор зробив запит з метою видачі кредиту, а 15.10.2024 прийшло повідомлення про новий кредит на її ім`я. Після чого 16.10.2024 вона звернулася до ЧРУП ГУНА в Чернігівській області із заявою за фактом вчинення відносно неї шахрайських дій, що підтверджується витягом з ЄРДР № 12024270340003397.
Судом встановлено, що на фінансовий номер позивача НОМЕР_4 були здійснені телефонні дзвінки від Банку про те чи підтверджує вона здійснення тієї чи іншої операції. При схваленні переказу/операції клієнт банку повинен натиснути "1", при відхиленні натиснути "2". Всі операції від 14.10.2024 по входу в систему дистанційного обслуговування "Приват24" з подальшою зміною логіну та паролю були підтверджені IVR-дзвінками на фінансовий номер позивачки, успішно нею схваленні натисканням "1", та правильним введенням ПІН-коду картки для виплат НОМЕР_12 . Дані обставини встановлені службового перевіркою, яка проводилася по факту звернення ОСОБА_1
Також 14.10.2024 на належний ОСОБА_1 фінансовий номер, який вона використовує і на час розгляду справи та який зазначений у позові та апеляційній скарзі, отримано повідомлення, а саме о 17 год 34 хв про зміну паролю та о 17 год 37 хв. про зміну логіну, що свідчить про те, що спірні операції були проведені з її відома.
Не заслуговує на увагу посилання заявниці на те, що банком не доведено, що смс-повідомлення з незрозумілим змістом приходили саме на її мобільний телефон і що саме вона підтвердила здійснення цих операцій. 
Так, АТ КБ «Приват Банк» надав докази направлення смс-повідомлень на номер НОМЕР_4 , що зазначений як фінансовий номер ОСОБА_1., та який і досі використовується нею, про що свідчить зазначення саме цього номеру телефону в тексті апеляційної скарги. У випадку якщо позивач не отримувала ці повідомлення, вона мала звернутися до свого оператора мобільного зв`язку та надати докази неотримання зазначених повідомлень, проте цього не зробила. 
Окрім того, судом встановлено, що змінити логін в Приват24 можливо лише після того, як було здійснено вхід до Приват24, а для того, щоб зайти до Приват24 необхідно не лише мати фінансовий номер телефону, але й знати пароль входу або ж, у випадку його зміни, знати ПІН-код будь-якої своєї активної картки, що може знати лише сам клієнт банку.
Отже, як правильно установив районний суд, банком здійснена належна автентифікація користувача під час здійснення спірних фінансових операції про переведення коштів, відповідальність за вчинені операції покладається виключно на власника рахунку, тобто позивачку, оскільки приписами Закону України «Про платіжні послуги», Постанови НБУ №164, Умовами та Правилами визначено, що відповідальність за здійснення всіх операцій за карткою несе безпосередньо сам позивач до моменту письмової заяви про блокування коштів та/або постановки картки в стоп-лист.
Таким чином, до повідомлення банку про постановку карти в стоп-лист платіжної системи, способом обумовленим договором, відповідальність за операції, ініційовані за допомогою платіжної картки несе її держатель.
Ураховуючи вищевикладене, районний суд дійшов правильного висновку, що саме ОСОБА_1 має нести цивільно-правову відповідальність, оскільки, як встановлено, вона невідкладно не повідомила банк про платіжні операції, що, як вона зазначає, нею не виконувалися - таке повідомлення від неї надійшло більше ніж через місяць після спірних транзакцій. 
При цьому, АТ КБ «Приват Банк» надав достатні докази для підтвердження того, що вхід до мобільного додатку Приват24 відбувся коректно та платіжні операції були підтверджені з фінансового номеру належного позивачці. Таким чином, банком доведено, що операції, заявлена клієнтом як спірні, виконано згідно із усіма вимогами платіжної системи.
Отже, банком доведено, що позивач своїми діями сприяла електронній ідентифікації платіжного засобу та її користувача, відповівши на дзвінок, ввівши пін-код, що дало змогу стороннім особам ініціювати переказ коштів. При цьому, позивачем не надано належних та допустимих доказів, в розумінні чинного ЦПК України, з яких достеменно вбачалося б порушення її прав відповідачем.
А відтак, не вбачається, що з вини відповідача були неправомірно чи помилково зняті кошти з рахунків позивача та не вбачається підстав, які б свідчили, що відповідач має їх повернути.
Ураховуючи вищевикладене, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються учасники справи, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 04.11.2025 - без змін.
Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, 

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 04 листопада 2025 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуюча О.Є.Мамонова

Судді: Н.В.Висоцька

Н.В.Шитченко