Справа № 365/1133/25 
Номер провадження: 2/365/202/26 

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України

01 квітня 2026 року селище Згурівка

Згурівський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Кучерявої Л.М.
за участі секретаря судового засідання Воєводи І.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду № 2 в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Згурівської селищної ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, 
В С Т А Н О В И В:
У грудні 2025 року уповноважений представник позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 – адвокат Костенко О.М., звернувся до Згурівського районного суду Київської області із вказаною позовною заявою, в якій просить визнати за позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , по частці за кожним. 
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , який до дня своєї смерті був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , і після смерті якого відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаний житловий будинок з господарськими будівлями за померлим ОСОБА_4 зареєстрований 14.10.1964. Спадщину після смерті ОСОБА_4 фактичними діями прийняла його дружина ОСОБА_5 , оскільки була зареєстрована та проживала з померлим на день його смерті, проте у нотаріальній конторі свої спадкові права не оформляла. 
ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_5 , яка до дня свої смерті була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 , і після смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Спадщину після смерті ОСОБА_5 фактичними діями прийняв її син ОСОБА_3 , оскільки проживав з померлою на день її смерті, користувався речами померлої, здійснював фактичний догляд за спадковим майном, продовжив проживати у спадковому будинку, а тому вважається таким, що прийняв спадщину. Проте у нотаріальній конторі свої спадкові права не оформив. 
ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_3 (батько та чоловік позивачів), який до дня своєї смерті був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_2 , і після смерті якого відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняли по частці дружина – ОСОБА_2 та син – ОСОБА_1 . 
29 листопада 2025 року позивачі звернулися до Згурівської ДНК по питанню оформлення спадкових прав на вказаний вище житловий будинок з господарськими будівлями, проте їм було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, оскільки вони не підтвердили факт прийняття спадщини ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_5 та їм було рекомендовано звернутись до суду. 
Всі спроби вирішити питання в досудовому порядку виявилися марними, тому вважає, що останнім захистом спадкових прав позивачів є звернення до суду.
Суддя Згурівського районного суду Київської області Кучерява Л.М. своєю ухвалою від 05.01.2026 прийняла позовну заяву до розгляду та відкрила провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначила підготовче судове засідання у справі, визначила сторонам строки для подання заяв по суті справи, задовольнила клопотання представника позивача про витребування доказів.
На виконання ухвали від 05.01.2026 в частині витребування доказів 19.01.2026 до суду від Згурівської державної нотаріальної контори надійшла витребовувана інформація. 
Згурівський районний суд Київської області своєю ухвалою від 27.02.2026 закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті.
У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про причини неявки суд не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у їх відсутність до суду не подавали. Представник позивачів – адвокат Костенко О.М., направив заяву про розгляд справи у відсутність сторони позивачів, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.
Представник відповідача Згурівської селищної ради Мокронс В.І. подав до суду заяву, у якій просив розгляд справи проводити у відсутність представника відповідача, позовні вимоги визнає, наслідки визнання позову відповідачу відомі та зрозумілі, просив не стягувати із відповідача судові витрати.
Суд визнав можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, оскільки у справі є достатньо матеріалів про права та правовідносини сторін, та їхня неявка не перешкоджає розгляду справи.
На підставі ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , після смерті якого в Згурівській державній нотаріальній конторі Київської області було заведено спадкову справу № 47. Спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняла його дружина ОСОБА_5 , якій 23.03.1999 було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке складається із 185 простих акцій на суму 925 гривень, вкладених у акціонерне товариство закритого типу «Згурівський цукровий завод», що належали померлому на підставі сертифіката акцій № 000702 (а.с.99-107 – копія спадкової справи).
Окрім спадкового майна, вказаного у Свідоцтві про право на спадщину, померлому ОСОБА_4 на праві приватної власності також належав житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_3 , що підтверджується Свідоцтвом про право особистої власності на домоволодіння № НОМЕР_1 , виданим Комбінатом комунальних підприємств Виконавчого комітету Згурівської селищної Ради депутатів трудящих на підставі рішення виконкому № 15 від 10.10.1964. Право власності на вказаний житловий будинок за ОСОБА_4 зареєстроване в книзі 4 за реєстровим № 927 від 14.10.1964 (а.с.20-21).
Дружина померлого ОСОБА_4 – ОСОБА_5 спадщину на вказаний житловий будинок прийняла, але не оформила своїх спадкових прав.
ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_5 , після смерті якої, відкрилася спадщина на житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_3 , що належав померлому ОСОБА_4 . Спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняв її син ОСОБА_3 фактичними діями, оскільки він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, проте спадкова справа до майна померлої не заводилась (а.с.66 – копія свідоцтва про смерть, а.с.108 – інформаційна довідка із спадкового реєстру).
ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_3 , після смерті якого спадщину прийняли його дружина ОСОБА_2 (позивач) та син – ОСОБА_1 (позивач), подавши у встановлений законом шестимісячний строк до Згурівської державної нотаріальної контори відповідні заяви. Син померлого ОСОБА_3 – ОСОБА_6 пропустив строк на прийняття спадщини після смерті батька і на неї не претендує, до суду із позовом про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини звертатись не буде, про що подав нотаріусу відповідну заяву (а.с.61 – копія свідоцтва про смерть, а.с.60, 67 – копії заяв про прийняття спадщини, а.с.86 – копія заяви про відмову у прийнятті спадщини).
29 листопада 2025 року позивачі звернулися до нотаріуса із заявами про видачу їм свідоцтв про право на спадщину за законом на частку кожному у праві власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належав померлому ОСОБА_4 , після смерті якого своїми фактичними діями спадщину прийняла його дружина ОСОБА_5 , але своїх спадкових прав не оформила, померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , після смерті якої спадщину прийняв її син ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Проте, оскільки позивачами не було надано нотаріусу доказів того, що померлий ОСОБА_3 своїми фактичними діями прийняв спадщину після смерті ОСОБА_5 , їм було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та рекомендовано звернутися до суду для вирішення даного питання (а.с.59-98 – спадкова справа, а.с.36 – копія відмови нотаріуса).
14 липня 2025 року на замовлення ОСОБА_2 . Комунальним підприємством Київської обласної ради «Київське бюро технічної інвентаризації» було виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями тат спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно довідки КП КОР «Київське БТІ» № 0725013 від 14.07.2025 об`єкти, які відповідно до діючого законодавства вважаються об`єктами самочинного будівництва не виявлено (а.с.25-33, 22).
Відповідно до вимог ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації.
Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч. 2 ст. 1299 ЦК України).
Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку.
Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.
Як встановлено судом, спірний житловий будинок з господарськими будівлями належав померлому ОСОБА_4 (дід та свекор позивачів), після смерті якого своїми фактичними діями спадщину прийняла його дружина ОСОБА_5 (баба та свекруха позивачів), але своїх спадкових прав не оформила, померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , після смерті якої спадщину прийняв її син ОСОБА_3 (батько та чоловік позивачів), який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).
Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (стаття 1268 ЦК України). 
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України)
Судом встановлено, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 прийняли у встановлений законом строк спадщину – подали відповідні заяви. Син померлого ОСОБА_3 – ОСОБА_7 пропустив строк для прийняття спадщини та на неї не претендує. Інші спадкоємці відсутні. Отже, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як єдині спадкоємці, мають право на визнання за ними права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, як об`єкт спадкування після смерті ОСОБА_3 
Відповідно до статті 1 першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенції) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини під майном також розуміються майнові права.
Згідно зі ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя, до свого житла та кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.
Невчасне оформлення майнових прав за особою й неможливість їх успадкування внаслідок цього має розцінюватися як невиправдане втручання в приватну сферу особи, є порушенням її прав, які потребують захисту в судовому порядку, а тому за наявності правовстановлюючого документу на житловий будинок спадкодавця, ефективним способом захисту, який є адекватним змісту порушеного права і не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України), є саме визнання права власності на спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за позивачами в порядку спадкування за законом.
Отже, заявлене позивачами право підлягає визнанню, а пред`явлений позов задоволенню.
У позовній заяві представник позивачів просив не стягувати із відповідача сплачений судовий збір.
Керуючись ст. 15, 16, 1217, 1218, 1223, 1258, 1261, 1268 ЦК України, ст. 141, 247, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:
Позов задовольнити повністю.
Визнати за ОСОБА_1 , як спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на частку житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Визнати за ОСОБА_2 , як спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на частку житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Не застосовувати до відповідача Згурівської селищної ради положення ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:
Позивачі: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .
Відповідач: Згурівська селищна рада, адреса місцезнаходження: вулиця Українська, будинок 10, селище Згурівка, Броварський район, Київська область, 07601, код ЄДРПОУ 04360296.

Головуючий суддя Л.М. Кучерява