ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 285/388/26 
провадження № 3/0285/413/26 
17 лютого 2026 року м. Звягель

Суддя Звягельського міськрайонного суду Житомирської області Літвин О. О.,
розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов
від Звягельського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області
за ч.1 ст.156 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
відносно  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 
громадянки України, уродженки с Зірне Березнівського району Рівненської області
яка проживає в АДРЕСА_1 , – 
ВСТАНОВИЛА:
Згідно адміністративного протоколу, який надійшов до суду 26.01.2026, ОСОБА_1 інкримінується порушення правил торгівлі тютюновими виробами, а саме продаж таких тютюнових виробів без марок акцизного податку за наступних обставин. 
Так, ОСОБА_1 12.01.2026 о 12:05 год в магазині «Продукти» по вул. Дружби, 138 м. Звягель здійснювала роздрібну торгівлю тютюновими виробами марки «Marlboro» без марок акцизного податку за ціною 90 грн за пачку, чим порушила ч.9 ст.65 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».
В судове засідання ОСОБА_1 не прибула, 17.02.2026 подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі.
Дослідивши матеріали справи, приходжу наступного висновку.
Адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст.9 КУпАП).
Одним із завдань КУпАП є охорона прав і свобод громадян; ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. 
Відповідно до ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст.ст.245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, що доводиться шляхом надання доказів п.1 ст.247 КУпАП України.
Так, адміністративна відповідальність за ч.1 ст.156 КУпАП настає за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку. 
Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення. При наявності певної неповноти чи суперечностей, суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді.
Перевіривши надані поліцейським докази, проаналізувавши їх та надавши їм відповідну правову оцінку, суд не погоджується із такою правовою кваліфікацією дій ОСОБА_1 .
У підтвердження її винуватості до матеріалів справи, окрім самого протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №467146 від 21.01.2026, поліцією було додано: пояснення ОСОБА_2 від 21.01.2026, який підтвердив факт купівлі цигарок марки «Marlboro» без марок акцизного податку за ціною 90 грн в магазині ОСОБА_1 , копію пояснень самої ОСОБА_1 , копії витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців і Єдиного реєстру ліцензіатів, відповідно до яких ОСОБА_1 зареєстрована як ФОП та має ліцензію на роздрібну торгівлю тютюновими виробами з 01.05.2025, фотосвітлину з тютюновими виробами.
Разом із тим, 26.01.2026 до суду було направлено ще 2 протоколи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.156 КУпАП за фактом продажу цигарок без марок акцизного податку 21.01.2026 о 10:40 год та 12:20 год.
За наслідками розгляду протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №782217 постановою Звягельського міськрайонного суду у справі №285/385/26 від 17.02.2026 ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності за ч.1 ст.156 КУпАП, а саме за продаж цигарок без марок акцизного податку 21.01.2026 о 10:40 год з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу.
За наслідками розгляду протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №467878 провадження відносно ОСОБА_1 закрито у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення ч.1 ст.156 КУпАП.
Звертаю увагу, що протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №467146, який є предметом розгляду даної справи, по суті описує триваюче правопорушення, вчинене ОСОБА_1 , за яке її вже піддано адміністративному стягненню. 
Триваюче правопорушення – це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.
Така позиція щодо застосування норм права викладена у постанові Верховного Суду від 11.04.2018 у справі №804/401/17.
Відповідно до ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Цією конституційною нормою встановлено заборону саме «подвійного» притягнення до відповідальності. Це ж правило визначене й у ч.1 ст.19 КПК України та ст.4 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Принцип «non bis in idem» (що означає «двічі за одне і те саме правопорушення») забороняє двічі (повторно) притягати особу за одне й теж саме правопорушення до юридичної відповідальності одного й того ж виду. 
Принагідно зазначити, що направлення до суду працівниками поліції трьох протоколів по факту одного й того ж правопорушення, призвело до того, що ОСОБА_1 фактично тричі звинувачується за одне й те саме порушення. 
Дії працівника поліції щодо складання трьох окремих протоколів про адміністративні правопорушення відносно однієї особи за фактом реалізації тютюнових виробів без марок акцизного податку, що мали місце в один день, в одному місці та за єдиним способом вчинення, проте були розмежовані лише незначним проміжком часу, свідчать про штучне подрібнення єдиного діяння.
З огляду на об`єктивні ознаки зафіксованої поведінки, такі дії мають характер триваючого адміністративного правопорушення, оскільки: посягання здійснювалось на один і той самий об`єкт; спосіб вчинення був тотожним; місце вчинення незмінне; протиправна діяльність фактично не припинялась, а лише фіксувалась уповноваженою особою у різні проміжки часу.
Фактичне «дроблення» єдиного триваючого правопорушення на декілька епізодів шляхом складання окремих протоколів не ґрунтується на вимогах законодавства та призводить до необґрунтованого множення облікових показників притягнення до адміністративної відповідальності.
Така різноспрямованість судових рішень при тотожності фактичних обставин підтверджує відсутність самостійності кожного з інкримінованих епізодів та свідчить про їх штучне виокремлення органом поліції.
Отже, складання декількох протоколів за відсутності реальної множинності правопорушень має ознаки формального створення підстав для покращення статистичних показників роботи, що суперечить принципам об`єктивності, повноти та неупередженості адміністративного провадження.
Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за наявності по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення (п.8 ст.247 КУпАП).
Оскільки ОСОБА_1 вже піддана адміністративному стягненню за вказане правопорушення, провадження в справі підлягає закриттю.
Керуючись ст.ст.9, 247, 251, 280, 283, 284 КУпАП, –
ПОСТАНОВИЛА:
Закрити провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.156 КУпАП, у зв`язку з наявністю по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови про накладення адміністративного стягнення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.
Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги на неї через Звягельський міськрайонний суд до Житомирського апеляційного суду протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення. 

Суддя О. О. Літвин