Справа № 157/484/26
Провадження №1-кп/157/120/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 березня 2026 року	місто Камінь-Каширський  	

Камінь-Каширський районний суд Волинської області
в складі головуючого – судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні №12026035530000034 від 03.03.2026 про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Каменя-Каширського, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, одруженого, військовослужбовця, в порядку статті 89 КК України не судимого,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України,
встановив:
ОСОБА_3 02 березня 2026 року близько 19 год 30 хв, знаходячись у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, усвідомлюючи значення та суспільну небезпеку своїх дій, під час конфлікту, який виник раптово на ґрунті особистих неприязних відносин, наніс дружині ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , кулаком правої руки три удари в обличчя, чим завдав потерпілій фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.
Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 126 КК України.
Відповідно до положень частин 2 та 3 статті 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень параграфу 1 глави 30 Кримінального процесуального кодексу України.
В обвинувальному акті прокурор зазначив, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згідний на розгляд обвинувального акта за його відсутності, а тому відповідно до ч. 1 ст. 302 КПК України просить розглянути обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
До обвинувального акта додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_3 , складену в присутності захисника ОСОБА_5 , в якій ОСОБА_3 зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, а саме в умисному завданні потерпілій ОСОБА_4 побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, він беззаперечно визнає, згоден зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що в разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному проваджені без проведення судового розгляду в судовому засіданні без його участі, а також погоджується на призначення покарання в межах санкції ч. 1 ст. 126 КК України та просить визначити йому мінімальне покарання.
Добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду зі встановленими за результатами досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за відсутності обвинуваченого підтвердила своїм підписом захисник ОСОБА_5 .
Також до обвинувального акта додано письмову заяву потерпілої ОСОБА_4 , в якій вона погоджується зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами та зазначає, що вона ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження та згідна на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, а також погоджується на призначення ОСОБА_3 мінімального покарання в межах санкції ч. 1 ст. 126 КК України.
Враховуючи викладене, а також те, що вимоги Кримінального процесуального кодексу України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт може бути розглянутий в порядку, передбаченому статтями 381-382 КПК України.
Орган досудового розслідування встановив обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.
Обвинувачений ОСОБА_3 , права та інтереси якого захищає адвокат ОСОБА_5 , обставини вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, не оспорює, вважає, що орган досудового розслідування їх встановив у повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно та повністю визнає, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального правопорушення, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акта підтверджено факт вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 126 КК України як умисне завдання потерпілій ОСОБА_4 побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.
Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог статті 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують і обтяжують його покарання.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, суд вважає вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя.
Виходячи з наведеного, враховуючи ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, обставини його вчинення, особу винного, те, що свою вину у вчиненому він визнав повністю, думку потерпілої, яка не наполягає на обранні обвинуваченому суворого покарання, суд вважає, що призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді штрафу, яке передбачене санкцією частини статті, по якій він притягується до кримінальної відповідальності, в мінімальному розмірі, визначеному для цього виду покарання, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого в кримінальному провадженні не обирався, підстав для його застосування на цій стадії судового провадження суд не вбачає.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні. Цивільний позов не заявлено.
Керуючись статтями 368, 370, 374, 381, 382 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.
Речові докази: медичну картку амбулаторного хворого ОСОБА_4 залишити у володінні потерпілої.
Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Камінь-Каширський районний суд протягом тридцяти днів із дня його проголошення, обвинуваченим у той же строк із моменту вручення копії вироку, з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України. 
У відповідності до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. 

Головуючий 	  	ОСОБА_1