ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

24 березня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 340/6221/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),
суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08.01.2026 ( суддя Савонюк М.Я.) в адміністративній справі №340/6221/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,- 
ВСТАНОВИВ:
До Кіровоградського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі-позивач) до Головного управління Державної податкової служби України у Кіровоградській області (надалі-відповідач), у якій просить суд:
визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області від 28.06.2024 року №0565021-2408-1109-UА35040190000012514 про визначення суми грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за період 2023 року, у розмірі 9443,65 грн;
визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області від 28.04.2025 року №0065119-2408-1123-UА35040190000012514 про визначення суми грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за період 2024 року, у розмірі 10007,45 грн.
Позивачем зазначено, що спірні податкові повідомлення-рішення є протиправними та такими, що прийняті з порушенням норм податкового законодавства, оскільки належний йому на праві власності об`єкт нерухомого майна є будівлею сільськогосподарського призначення (код ДКБС 1271.9 Будівлі сільськогосподарського призначення інші) та використовувалася ним для здійснення власної сільськогосподарської діяльності. Тому таке майно не може вважатися об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08.01.2026 адміністративний позов задоволено.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору. 
Аргументи, наведені контролюючим органом в обґрунтування вимог апеляційної скарги, фактично аналогічні наведеному у відзиві на позов.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без виклику учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне. 
Колегією суддів з`ясовано, ОСОБА_1 з 23.09.2003 зареєстрований фізичною особою-підприємцем з такими видами економічної діяльності: 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур насіння олійних культур (основний) i 46.11 Діяльність посередників у торгівлі сільськогосподарською сировиною, живими тваринами, текстильною сировиною та напівфабрикатами 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин 01.61 Допоміжна діяльність у рослинництві. Здійснює діяльність за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 10-13).
Згідно відомостей з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №441533458 від 29.08.2025 позивач на підставі архівних довідок ОКП "Кіровоградське ООБТІ", технічного паспорту від 17.02.2020, довідок Компаніївська селищної ради №2 Кіровоградської області №28 від 17.02.2020, №102 від 19.02.2020, протоколу №1 від 19.02.2020, загальних зборів співвласників майнових паїв КДСП ім. Урицького, свідоцтв про право власності на майнові паї членів колективного сільськогосподарського підприємства та довідки Компаніївської селищної ради №102 від 19.02.2020 набув у власність з 24.02.2020 об`єкт нерухомого майна - комплексу будівель за адресою: АДРЕСА_2 , до якого входять: майстерня (стара) - "АА1A2" загальною площею 281,9 кв.м; прибудова - "а"; будинок механізатора (старий) - "Б" загальною площею 71,4 кв.м; їдальня тракторної бригади - "В" загальною площею 43,2 кв.м; будинок механізатора - "Г"; погріб — "Дд"; ангар (біля майстерні) - "Е"; майстерня (нова) -"Ж" загальною площею 449,7 кв.м; зварювальний цех - "3"; колонка АЗС - "К"; операторська АЗС - "Л" загальною площею 7,2 кв.м; навіс - "в"; ємності — "1-5"; ворота - "NN2", огорожа — "N1N3" (а.с. 14-17).
Той факт, що позивач зареєстрований фізичною особою підприємцем та звітує про отримані доходи від такого виду діяльності, як «Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур», відповідачем не спростовується.
24.02.2020 позивач набув у власність комплекс нежитлових будівель за адресою: Кіровоградська обл., Компаніївський р., с. Першотравенка, вулиця Господарська, будинок 21, до якого входять: майстерня (стара) - "АА1A2" загальною площею 281,9 кв.м; прибудова - "а"; будинок механізатора (старий) - "Б" загальною площею 71,4 кв.м; їдальня тракторної бригади - "В" загальною площею 43,2 кв.м; будинок механізатора - "Г"; погріб "Дд"; ангар (біля майстерні) - "Е"; майстерня (нова) -"Ж" загальною площею 449,7 кв.м; зварювальний цех - "3"; колонка АЗС - "К"; операторська АЗС - "Л" загальною площею 7,2 кв.м; навіс - "в"; ємності "1-5"; ворота - "NN2", огорожа "N1N3". Вказаний комплекс будівель до розпаювання належав КДСП ім. Урицького.
Віднесення належного позивачу об`єкту нежитлової нерухомості до класу Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000 встановлено також рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07.09.2023 у справі №340/6381/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби України у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень (а.с. 35-37).
Здійснюючи перегляд справи в апеляційному порядку в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 265 ПК України податок на майно складається з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку та плати за землю.
Відповідно до підпункту 266.1.1 пункту 266.1 статті 261 ПК України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.
Згідно з підпунктом 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України об`єктом оподаткування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є житлова та нежитлова нерухомість, в тому числі її частка.
За змістом пункту «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.
Відповідно до підпунктів 266.3.1, 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 ПК України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.
База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.
Відповідно до підпункту 14.1.235 пункту 14.1 статті 14 ПК України сільськогосподарський товаровиробник для цілей глави 1 розділу XIV цього Кодексу - це юридична особа незалежно від організаційно-правової форми, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власновиробленої сировини на давальницьких умовах, та здійснює операції з її постачання.
Визначення поняття «сільськогосподарський товаровиробник» також міститься у статті 1 Закону України «Про стимулювання розвитку сільського господарства на період 2001 - 2004 років» від 18 січня 2001 року № 2238-III, під яким мається на увазі фізична або юридична особа, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції, переробкою власновиробленої сільськогосподарської продукції та її реалізацією.
Згідно з абзацом другим статті 1 Закону України «Про сільськогосподарський перепис» виробники сільськогосподарської продукції - це юридичні особи всіх організаційно-правових форм господарювання та їх відокремлені підрозділи, фізичні особи (фізичні особи - підприємці, домогосподарства), які займаються сільськогосподарською діяльністю, передбаченою класифікацією видів економічної діяльності, мають у володінні, користуванні або розпорядженні землі сільськогосподарського призначення чи сільськогосподарських тварин.
Відповідно до обставин справи між сторонами виник спір з приводу того, чи є позивач, як фізична особа, сільськогосподарським товаровиробником, на якого поширюється пільга, передбачена підпунктом «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України.
Застосування підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України передбачає наявність двох умов, перша з яких - власник об`єкта нерухомості (будівлі, споруди) є сільськогосподарським товаровиробником (юридичною та фізичною особою), друга - об`єкт нерухомості (будівля, споруда) віднесений до класу «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здається їх власником в оренду, лізинг, позичку.
З з`ясованих судом обставин встановлено, що належні позивачу на праві власності будівлі використовуються для ведення сільськогосподарського господарства, а саме для зберігання сільськогосподарської продукції.
Правовою підставою для застосування до особи пільги зі сплати податку на нерухоме майно у вигляді звільнення від його сплати є правовий статус будівлі.
Верховний Суд неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що визначення приналежності будівлі до того чи іншого класу проводиться на підставі документів, що підтверджують право власності, з урахуванням класифікаційних ознак та функціонального призначення об`єкта нерухомості згідно з ДК 018-2000.
Відповідач в межах спірних правовідносин не довів, що будівлі нерухомості, які належать позивачу на праві власності, не є будівлями сільськогосподарського призначення. Здійснюючи донарахування податку контролюючий орган не довів наступне: чим він керувався при визначенні позивачу розміру податкового зобов`язання, який документ щодо класифікації будівель і споруд використав, чому на стадії податкового адміністрування (контролю) не отримав інформацію щодо класифікації будівель від компетентної установи, що вказує на не дотримання відповідачем як суб`єктом владних повноважень частини другої статті 2 КАС України при прийнятті рішень.
Враховуючи зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що нежитлові будівлі, які належать позивачу на праві власності, не є об`єктами оподаткування, відповідно до пункту «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Колегія суддів звертає увагу, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та надано їм належну юридичну оцінку, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
Керуючись статтями 241-245, 250, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08.01.2026 в адміністративній справі №340/6221/25 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 24 березня 2026 року та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.
Повне судове рішення складено 30 березня 2026 року.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко 

суддя Л.А. Божко 

суддя Ю. В. Дурасова