ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2025 року м.Дніпро Справа № 904/5662/23
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач), 
суддів: Верхогляд Т.А., Паруснікова Ю.Б., 
при секретарі судового засідання: Логвиненко І.Г.
представники учасників провадження:
від кредитора (АТ КБ “Приватбанк”): Божко Д.О. (поза межами суду); 
від кредитора (ТОВ «Дніпровський елеватор»): Волова О.В. (власні засоби); 
від кредитора (ПрАТ “СК “Інгосстрах”): Сидоренко Р.В. (в залі суду);
від кредитора (ТОВ “Цукорпром”): Осипов О.О. (в залі суду); 
від кредитора (ТОВ «Агро-Комплект»): Демченко С.В. (в залі суду);
від кредитора (ТОВ «Дворічанське-Агро»): Рубан О.Г. (в залі суду); 
арбітражний керуючий: Дикаленко А.В. (в залі суду); 
інші учасники не з`явились; 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк “Приватбанк” на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.03.2025 за підсумками попереднього судового засідання в частині розгляду заяви АТ КБ “Приватбанк” про грошові вимоги до боржника (суддя Примак С.А. повний текст якої підписаний 31.03.2025) 
та на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.03.2025 (суддя Примак С.А. повний текст якої підписаний 31.03.2025) за результатами розгляду заяви про грошові вимоги АТ КБ “Приватбанк” до боржника у справі №904/5662/23
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровський елеватор" м.Кам`янське 
до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротермінал" місто Дніпро 
про визнання банкрутом,
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.03.2025 у справі № 904/56662/23 за результатами розгляду заяви про грошові вимоги до боржника визнано грошові вимоги Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ТОВ "Агротермінал" частково у розмірі: 887 881 191,13 грн - 4 черга задоволення; 6 056,00 грн - 1 черга задоволення. 
В іншій частині у задоволенні зави АТ КБ "ПриватБанк" про визнання грошових вимог відмовлено.
Задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровський елеватор" № 25/02-25-01 від 25.02.2025. Визнано Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" м. Київ заінтересованою особою стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротермінал" у справі №904/5662/23.

Також ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.03.2025 у справі №904/5662/23 за підсумками попереднього судового засідання зобов`язано розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротермінал" внести до реєстру вимог кредиторів вимоги наступних кредиторів, визнаних Господарським судом Дніпропетровської області, зокрема: 
- Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" місто Київ на суму 6056,00 грн - 1 черга задоволення вимог кредиторів та 887 881 191,13 грн - 4 черга задоволення вимог кредиторів (без права вирішального голосу).

Не погодившись із зазначеними ухвалами, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Акціонерне товариство комерційний банк “Приватбанк”, в якій просить:
- ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.03.2025 у справі №904/5662/23 за підсумками попереднього судового засідання у справі про банкрутство в частині розгляду заяви АТ КБ «ПриватБанк» про грошові вимоги до боржника – скасувати та ухвалити нове рішення, яким заяву АТ КБ «ПриватБанк» з грошовими вимогами до ТОВ «Агротермінал» від 25.01.2024 задовольнити в повному обсязі з правом вирішального голосу; 
- ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.03.2025 у справі №904/5662/23 за результатами розгляду заяви про грошові вимоги АТ КБ «ПриватБанк» до боржника – скасувати та ухвалити нове рішення, яким заяву АТ КБ «ПриватБанк» з грошовими вимогами до ТОВ «Агротермінал» від 25.01.2024 задовольнити в повному обсязі та відмовити у задоволенні клопотання ТОВ «Дніпровський елеватор» №25/02-25-01 від 25.02.2025 про визнання АТ КБ «ПриватБанк» заінтересованою особою стосовно ТОВ «Агротермінал». 
При цьому заявник апеляційної скарги посилається на те, що Боржник має перед Банком прострочену заборгованість за Кредитним договором у загальній сумі 1 650 663 060,98 грн., з яких: 
- 6 056,00 грн. (судовий збір) - перша черга задоволення; 
- 1 648 203 451,13 грн. - четверта черга задоволення; 
- 2 453 553, 85 грн. - шоста черга задоволення. 
Заборгованість станом на дату звернення до суду із заявою про визнання грошових вимог складала 1 650 663 060, 98 грн. грн (проценти за користування кредитом за період з 27.12.2017 по 26.12.2023).
Відповідно до першого речення ч. 1 ст. 214 ЦК України особа, яка вчинила односторонній правочин, має право відмовитися від нього, якщо інше не встановлено законом. 
Можливість вільної відмови особи від одностороннього правочину є загальним правилом. Така відмова можлива завжди, окрім випадків, коли спеціальною нормою закону імперативно встановлено неможливість такої відмови. Це цілком відповідає засадам приватно-правового регулювання в умовах ринкової економіки, де основним інструментом регулювання правовідносин є диспозитивні норми, що не нав`язують суб`єктам правовідносин умови їх дії (взаємодії), тим часом як імперативні норми є певним винятком.
Отже, у законодавстві України відсутні норми, які прямо встановлювали б неможливість відмови від одностороннього правочину - розірвання договору в односторонньому порядку, або недійсність такої відмови.
Таким чином, у разі відмови від розірвання договору, договір є чинним і сторони мають виконувати свої зобов`язання відповідно до його умов. В разі незгоди, інша сторона, зокрема ТОВ «АГРОТЕРМІНАЛ» має право оскаржити дії Банку. Проте, до моменту звернення АТ КБ «ПриватБанк» до суду із заявою визнання грошових вимог до теперішнього часу, Боржником не оскаржена відмова від одностороннього правочину.
Також, станом на сьогодні ні Боржником, ні іншими кредиторами, не зазначено жодної норми закону, якою було б встановлено заборону вчинення АТ КБ «Приватбанк» відмови від одностороннього правочину або інший порядок відмови від одностороннього правочину. Відтак, дії АТ КБ «Приватбанк» повністю відповідають ст. 214 ЦК України та не суперечать засадам цивільного законодавства.
14.12.2016 АТ КБ «ПриватБанк» задовольнив свої вимоги за кредитним договором з ТОВ «Боріваж» шляхом списання застави (грошових коштів) з банківського рахунку заставодавця – ТОВ «Агротермінал».
За Договором про відступлення права вимоги (цесії) № 20/07/17/1 від 20.07.2017 ТОВ «Агротермінал» безоплатно здійснив відступлення права вимоги – права на отримання грошових коштів в сумі 887 881 191,13 грн. на користь ТОВ «Агро Комплект». 
Доказів, які б свідчили про оплатність даного договору не було надано до Господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/5662/23 ні Кредитором – ТОВ «Агро Комплект», ні Боржником – ТОВ «Агротермінал». 
За договором поруки № 1 від 09.08.2017 ТОВ «Агротермінал», з невідомих причин, через 19 календарних днів після безоплатного відступлення права вимоги вирішило взяти на себе додаткові зобов`язання (оплата основного боргу з урахуванням індексу інфляції, 10% річних та продовження строків позовної давності) за виконання обов`язків ТОВ «Боріваж», за яку Боржник вже здійснив погашення заборгованості у листопаді 2016 року за договором застави № DNHSLON03629/DZ, що вочевидь не відповідає інтересам Боржника.
Таким чином, з наведених вище обставин слідує, що АТ КБ «ПриватБанк», як кредитно-фінансова установа, надав кредитні кошти ТОВ «Боріваж». При цьому, ТОВ «Агротермінал» виступив заставодавцем, перадавши в заставу Банку майнові права на отримання грошових коштів за договором банківського рахунку.
При цьому, єдиним засновником ТОВ «Агротермінал» є ТОВ «Боріваж» (розмір частки в статутному капіталі товариства 100%), що вказує на наявність корпоративних відносин між Позичальником та його поручителем.
Отже, з наведеного слідує, що ТОВ «Боріваж» надало в заставу своє майно (корпоративні права) в забезпечення виконання зобов`язань ТОВ «Агротермінал», яким фактично і володіє ТОВ «Боріваж», а саме частка ТОВ «Боріваж» складає 100%. 
Таким чином вбачається, що укладення вказаного правочину може свідчити виключно про пов`язаність (заінтересованість) ТОВ «Боріваж» та ТОВ «Агротермінал» як боржника і заставодавця, і жодним чином не може свідчити про пов`язаність ТОВ «Агротермінал» та АТ КБ «ПриватБанк». 
Також, матеріали судової справи не містять доказів заінтересованості, а сам факт видачі кредитних коштів та їх подальшого використання боржником не є підставою для визнання банку заінтересованою особою. Оскільки заінтересованість повинна підтверджуватися конкретними фактами зв`язку між кредитором і боржником, а не лише фактом надання кредиту банківською установою.

Кредитор, ТОВ "ДНІПРОВСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР", Арбітражний керуючий Дикаленко А.В., у відзивах на апеляційну скаргу просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу – без змін. Зазначили, що з припиненням договору припиняються відповідні права та обов`язки сторін, тому правочин АТ КБ "Приватбанк", вчиненій у вигляді листа від 12.07.2023 № Е.Upr 1/3-230712/12748 про відмову від одностороннього правочину про дострокове розірвання Кредитного договору, який був направлений боржнику через шість років, не відповідає вимогам ч. 5 ст. 202 ЦК України та не породжує жодних правових наслідків. 
Крім того, після отримання повідомлення від 13.12.2017 № 1/3-157142, боржник мав легітимні очікування, що кредитний договір №DNHSLOK06924 від 04.11.2016 розірвано.
Списання коштів банком з рахунку боржника на користь третьої особи, яка є пов`язаною з АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» призвело до зменшення активів боржника та свідчить про наявність взаємних майнових інтересів та фінансового впливу на боржника. 
Отже, договори застави №DNHSLON03629/DZ від 14.12.2016 та відступлення права вимоги (цесії) від 14.12.2016, укладений між АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» та боржником, на підставі яких відбулось списання коштів з рахунку боржника, не відповідають критеріям розумності (економічної доцільності, наявності ділової мети) та добросовісності.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 09.04.2025 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді – Іванова О.Г. (доповідач), судді – Парусніков Ю.Б., Верхогляд Т.А.
З огляду на відсутність в суді апеляційної інстанції матеріалів справи необхідних для розгляду скарги на час надходження скарги, ухвалою суду від 10.04.2025 здійснено запит матеріалів справи №904/5662/23 із Господарського суду Дніпропетровської області та відкладено вирішення питання про рух апеляційної скарги до надходження матеріалів справи до суду апеляційної інстанції.
16.04.2025 матеріали справи №904/5662/23 надійшли до суду апеляційної інстанції.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 18.04.2025 (колегія суддів у складі: головуючий, доповідач – Іванов О.Г., судді – Парусніков Ю.Б., Верхогляд Т.А.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк “Приватбанк” на ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 26.03.2025 (щодо грошових вимог АТ КБ «Приватбанк» до боржника та за підсумками попереднього судового засідання в частині розгляду заяви АТ КБ “Приватбанк” про грошові вимоги до боржника) у справі №904/5662/23; судове засідання з розгляду апеляційної скарги призначено на 22.09.2025.
01.08.2025 до суду від представника АТ КБ «Приватбанк» в межах справи №904/5662/23 (за апеляційною скаргою цього ж апелянта, але за іншими грошовими вимогами, вх.44232) надійшло клопотання про проведення всіх судових засідань за всіма апеляційними скаргами цього заявника в режимі відеоконференції за допомогою власних технічних засобів. 
Розгляд справи, призначений у судовому засіданні на 22.09.2025 не відбувся у зв`язку з відпусткою судді-члена колегії суддів Паруснікова Ю.Б.
У зв`язку з виходом на роботу судді-члена колегії суддів Паруснікова Ю.Б., судова колегія ухвалою від 23.09.2025 призначила іншу дату судового засідання по справі - 30.09.2025.
В судовому зсіданні 30.09.2025 оголошено перерву до 15.10.2025.
03.10.2025 до суду від представника ТОВ «Дніпровський елеватор» надійшло клопотання про проведення судового засідання у режимі відеоконференції за допомогою власних технічних засобів.
В судовому засіданні 15.10.2025 Центральним апеляційним господарським судом оголошено вступну та резолютивну частини постанови у даній справі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень проти неї, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог частин 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.
Ухвалою господарського суду від 26.12.2023, зокрема, відкрито провадження у справі №904/5662/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротермінал". 
На вебсайті Вищого господарського суду України 26.12.2023 оприлюднено повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство та встановлено строк для заявлення кредиторами грошових вимог до боржника.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з відповідною апеляційною скаргою.
Супровідним листом господарського суду №904/5662/23/2621/24 від 22.01.2024 справу №904/5662/23 направлено до Центрального апеляційного господарського суду, для розгляду вказаної апеляційної скарги Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2023.

Між тим, до господарського суду 02.02.2024 від Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротермінал" надійшла заява про визнання грошових вимог на суму 1 650 663 060,98 грн.
05.02.2024 ухвалою господарського суду прийнято заяву Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до розгляду у попередньому засіданні на 29.02.2024 на 11:20.
28.02.2024 від ТОВ "Агротермінал" до господарського суду надійшло повідомлення про результати розгляду грошових вимог, в яких Товариство зазначає, що не визнає кредиторські вимоги АТ КБ "ПриватБанк" повністю.
Також 28.02.2024 до господарського суду від розпорядника майна Дикаленко А.В. надійшло повідомлення про результати розгляду кредиторських вимог, в яких просить суд зобов`язати заявника АТ КБ "ПриватБанк" надати до суду належним чином завірені первинні документи на підтвердження отримання боржником кредитних коштів.
Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 19.06.2024 у справі №904/5662/23 залишено без задоволення апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2023 у справі №904/5662/23. Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2023 у справі №904/5662/23 залишено без змін.
Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 03.10.2024 у справі №904/5662/23 касаційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" залишено без задоволення, а постанову Центрального апеляційного господарського суду від 19.06.2024 та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2023 у справі №904/5662/23 залишено без змін.
13.03.2025 розпорядник майна Дикаленко А.В. подала до суду уточнене повідомлення про результати розгляду кредиторських вимог, в якому просить суд частково задовольнити заяву АТ КБ "ПриватБанк" про визнання кредиторських вимог та включити їх до реєстру вимог кредиторів у наступній черговості: 6 056, 00 грн - вимоги першої черги (судовий збір); 887 881 191,13 грн - вимоги четвертої черги.
21.03.2025 від ТОВ "Дніпровський елеватор" надійшло клопотання, в якому просить суд відмовити в задоволенні заяви АТ КБ "ПриватБанк" про визнання грошових вимог до ТОВ "Агротермінал" повністю.

Дослідивши матеріали справи, колегією суддів встановлено наступне.
Грошові вимоги АТ КБ "ПриватБанк" до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротермінал", обґрунтовані наступним.
04.11.2016 між АТ КБ “ПриватБанк” та ТОВ “АГРОТЕРМІНАЛ” укладено Кредитний договір №DNHSLOK06924 про надання кредиту у вигляді відновлювальної кредитної лінії.
Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору Банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати Позичальнику кредит у вигляді згідно п. А. 1. цього Договору, з лімітом та на цілі, зазначені у п. А.2. цього Договору, не пізніше 5 днів з моменту, зазначеного у третьому абзаці п. 2.1.2. цього Договору, в обмін на зобов`язання позичальника щодо повернення кредиту, сплати процентів, винагороди, в обумовлені цим Договором терміни. Відновлювана кредитна лінія (далі - "кредит") надається Банком для здійснення Позичальником платежів, пов`язаних з його господарською діяльністю, шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника з подальшим перерахуванням на адресу одержувачів.
У пункті А.2. Кредитного договору сторони узгодили, що ліміт цього договору складає 2 450 000 000,00 грн.
Банк свій обов`язок щодо надання кредиту виконав, перерахувавши на поточний рахунок Позичальника кредитні кошти у розмірі 887 881 191,13 грн, що підтверджується виписками по рахунку.
В подальшому, АТ КБ “ПриватБанк” направлено на адресу ТОВ "Агротермінал" повідомлення №Э Upr 1/3-157142 від 13.12.2017 про дострокове розірвання Кредитного договору №DNHSLOK06924 від 04.11.2016 з 27.12.2017.
12.07.2023 АТ КБ "ПриватБанк" на адресу ТОВ "Агротермінал" направлене повідомлення від 12.07.2023 № Е.Upr 1/3-230712/12748 про відмову від одностороннього правочину, вчиненого щодо Кредитного договору з ТОВ “АГРОТЕРМІНАЛ”.

Враховуючи зазначене, АТ КБ "ПриватБанк" зазначає, що на момент звернення до суду із заявою з грошовими вимогами до Боржника, зобов`язання ТОВ “Агротермінал” перед АТ КБ “ПриватБанк” за договором №DNHSLOK06924 від 04.11.2016 про надання кредиту є невиконаними, внаслідок чого Боржник має перед Банком прострочену заборгованість за Кредитним в сумі 1 650 657 004, 98 грн., яка складається з:
- 887 881 191,13 грн. - загальний залишок заборгованості за тілом кредиту;
- 760 322 260, 00 грн. - загальний залишок заборгованості за процентами;
- 2 453 553, 85 грн. - загальна сума нарахованої пені.

У своїй заяві АТ КБ “ПриватБанк” повідомляє суд, що Кредитний договір №DNHSLOK06924 від 04.11.2016 наявний у АТ КБ “ПриватБанк” та ТОВ “АГРОТЕРМІНАЛ” в різних редакціях:
- Кредитний договір в редакції, який укладений Банком з ТОВ “Агротермінал”, у його преамбулі зазначено, що від імені Банку при підписанні договору виступає керівник напрямку кредитних експертів та управління нерухомістю Банку Єрьоменко О.В.;
- Кредитний договір в редакції, який укладений Банком з ТОВ “Агротермінал”, у його преамбулі зазначено, що від імені Банку при підписанні договору виступає Перший заступник голови правління банку - керівник корпоративного VІР-бізнесу, бізнесу великих і VІР-клієнтів і ОКЦ ГО Банку Яценко В.А.

Колегія суддів зазначає, що у відповідності до умов Кредитного договору в редакції, на яку посилається АТ КБ "ПриватБанк", у заяві про визнання грошових вимог, від імені Банку при підписанні договору виступає керівник напрямку кредитних експертів та управління нерухомістю Банку Єрьоменко О.В., який діє на підставі довіреності від 28.03.2016 №1219-К-Н-О, виданої Банком в особі голови правління Банку ОСОБА_1 , погоджено істотні умови кредитування, вид кредиту - відновлювальна кредитна лінія (А.1.), ліміт цього договору 2 450 000 000,00 грн., у тому числі, на такі цілі: на поповнення обігових коштів.
Пунктом А.3. договору встановлено, що термін повернення кредиту згідно з Графіком зменшення поточного ліміту (Додаток № 1 до цього Договору). Згідно зі статтями 212, 651 ЦК України у випадку порушення позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених цим договором, Банк на свій розсуд, починаючи з 91-го дня порушення будь-якого із зобов`язань, має право змінити умови цього договору, встановивши інший термін повернення кредиту. При цьому Банк направляє позичальнику письмове повідомлення із зазначенням дати терміну повернення кредиту. У випадку непогашення заборгованості за цим договором у термін, зазначений у повідомленні, уся заборгованість, починаючи з наступного дня дати, зазначеної у повідомленні, вважається простроченою. У випадку погашення заборгованості у період до закінчення 90 днів (включно) з моменту порушення будь-якого їх зобов`язань термін повернення кредиту здійснюється згідно з Графіком зменшення поточного ліміту (Додаток № 1 до цього договору).
Додатком № 1 до договору встановлено графік зменшення поточного ліміту - 25.11.2025 - 2 350 000 000,00 грн., 03.11.2026 - 0,00 грн.
Відповідно до пункту А.6. договору за користування кредитом позичальник сплачує проценти у розмірі 12 (дванадцять) % річних. У випадку невиконання та/або неналежного виконання позичальником зобов`язань, передбачених підпунктом 2.2.13 пункту 2.2 цього договору, Банк збільшує процентну ставку на 5% річних за кожен випадок невиконання та/або неналежного виконання. При цьому Банк направляє позичальнику письмове повідомлення із зазначенням підстави - порушення зобов`язань, передбачених підпунктом 2.2.13 цього договору, і дати початку нарахування підвищених процентів. За умови відновлення виконання позичальником зобов`язань, передбачених підпунктом 2.2.13 цього договору, позичальник за користування кредитом сплачує проценти у розмірі 12 (дванадцять) % річних. При цьому Банк направляє письмове повідомлення позичальнику із зазначенням процентної ставки у розмірі 12 (дванадцять) % річних і дати початку її нарахування.
Згідно з пунктом А.7. договору, у випадку порушення позичальником будь-якого грошового зобов`язання позичальник сплачує Банку проценти за користування кредитом у розмірі 12 (дванадцять) % річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У випадку порушення позичальником будь-якого із грошових зобов`язань та при реалізації права Банку, передбаченого пунктом А.3 цього договору, позичальник сплачує Банку пеню у розмірі 0,033% від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочки. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою, передбаченою повідомленням. При цьому проценти за користування кредитом та винагороди не нараховуються та не сплачуються.

Також колегією суддів встановлено, що 27.05.2013 між АТ КБ «ПриватБанк» та ТОВ «Боріваж» укладено кредитний договір №DNHSLON03629, за умовами якого банком надано ТОВ «Боріваж» кредитний ліміт – 25 млн. доларів США. 
З метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором, 14.12.2016 між АТ КБ «ПриватБанк» та ТОВ «Агротермінал» укладено договір застави № DNHSLON03629/DZ (майнових прав на отримання грошових коштів за договором банківського рахунку б/ від 15.11.2014). Вартість застави складає: 887 881 191, 13 грн.
Одночасно із договором застави, 14.12.2016 між АТ КБ «ПриватБанк» та ТОВ «Агротермінал» укладено договір відступлення права вимоги (цесії), предметом якого було надання ТОВ «Агротермінал» в заставу майнових прав на отримання грошових коштів в сумі 887 881 191,13 грн. в забезпечення виконання зобов`язань ТОВ «Боріваж». 
Листом від 14.12.2016 № DNHSUA00714122016 Банк повідомив ТОВ «Боріваж» та ТОВ «Агротермінал» про необхідність дострокового повернення кредиту за договором № DNHSLON03629 від 27.05.2013 в дату – 14.12.2016. 
14.12.2016 АТ КБ «ПриватБанк» задовольнив свої вимоги за кредитним договором з ТОВ «Боріваж» шляхом списання застави (грошових коштів) з банківського рахунку заставодавця – ТОВ «Агротермінал».

Оскаржувані ухвали господарського суду, якими визнано грошові вимоги АТ КБ "ПриватБанк" та визнано останнє кредитором Товариства з обмеженою відповідальністю “Агротермінал” у розмірі 6 056 грн. витрат на сплату судового збору - 1 черга; 887 881 191,13 грн - 4 черга задоволення, мотивовані тим, що розірвання кредитного договору припиняє його дію на майбутнє, але не впливає на факт укладення та дії цього договору включно до моменту його розірвання. Тому з моменту розірвання кредитного договору у позичальника залишається обов`язок повернути заборгованість, нараховану за договором станом на день його розірвання, а кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені кредитним договором проценти та неустойку за період після розірвання цього договору.
З огляду на вказане, враховуючи п. А.7. Кредитного договору, в редакції на яку посилається АТ КБ "ПриватБанк" у заяві про визнання грошових вимог, АТ КБ "ПриватБанк" втратив право на нарахування процентів за користування кредитом та пені.
Видача кредитних коштів в рахунок погашення заборгованості третьої особи не відповідає критеріям розумності та добросовісності, адже внаслідок таких дій для боржника та його кредиторів настали негативні економічні наслідки – наявність заборгованості та неможливість здійснювати нормальну господарську діяльність. ТОВ “Агротермінал” фактично не користувався кредитними коштами в сумі 887 881 191, 13 грн. та не задіяв їх у своїй господарській діяльності. Внаслідок цих правочинів по відчуженню майна (грошових коштів) у ТОВ “Агротермінал” з`явилась заборгованість по кредитному договору.
Враховуючи зазначене, АТ КБ “ПРИВАТБАНК” є заінтересованою особою стосовно боржника ТОВ “АГРОТЕРМІНАЛ” у розумінні ст. 1 КУзПБ.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних мотивів.
Згідно з ч. 1 ст. 1 КУзПБ кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство; боржник - юридична особа або фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, неспроможна виконати свої грошові зобов`язання, строк виконання яких настав.
При цьому, грошове зобов`язання - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Кодексом.
Заявлені у справі про банкрутство грошові вимоги можуть підтверджуватись або первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору.
Під час розгляду заявлених грошових вимог, суд користується правами та повноваженнями наданими йому процесуальним законом. Суд самостійно розглядає кожну заявлену грошову вимогу, перевіряє її відповідність чинному законодавству та за результатами такого розгляду визнає або відхиляє частково чи повністю грошові вимоги кредитора (аналогічна позиція наведена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18, від 07.11.2019 у справі № 904/9024/16).
Згідно з ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.
Судом встановлено, що заява Акціонерного товариства комерційний банк “Приватбанк” з грошовими вимогами подана 25.01.2024 (відповідно до штрихкоду відділення зв`язку на конверті), а отже, строк 30-дений подання такої заяви дотримано.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Статтею 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Згідно з приписами статей 6, 627, 628 та 638 Цивільного кодексу України сторони вільні в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
За приписами ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до вимог ст. 1049 Цивільного кодексу України позика вважається повернутою в момент передавання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалась, на його банківський рахунок. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно зі ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Таким чином, відносини, що виникли між сторонами по справі на підставі цього договору, є господарськими зобов`язаннями, а згідно з приписами статей 193 ГК України (що діяв на час виникнення спірних відносин), 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Матеріалами справи підтверджено факт виконання Банком зобов`язань за Кредитним договором №DNHSLOK06924 про надання кредиту у вигляді відновлювальної кредитної лінії, а саме перерахування на поточний рахунок Позичальника кредитних коштів у розмірі 887 881 191,13 грн.
Доказів повернення цією заборгованості Боржником не надано.
Сторонами вищезазначені обставини визнаються та не оскаржуються.
З огляду на що, господарським судом правомірно визнано грошові вимоги Банку щодо основної заборгованості у розмірі 887 881 191,13 грн - 4 черга задоволення (заборгованість за тілом кредиту по Кредитному договору №DNHSLOK06924 від 04.11.2016).

Скориставшись правом, передбаченим підпунктом 2.3.2 Кредитного договору, в якому від імені Банку при підписанні договору виступає керівник напрямку кредитних експертів та управління нерухомістю Банку Єрьоменко О.В., Банк направив Лист від 13.12.2017 № 1/3-157142, в якому повідомив позичальника про одностороннє розірвання кредитного договору з 27.12.2017 та вимагав в останній день дії договору - 26.12.2017 повернути кредит, проценти за час фактичного користування кредитними коштами та виконати всі інші зобов`язання, які випливають з договору на момент повернення кредиту. Вказане повідомлення отримане бухгалтером ТОВ «Агротермінал» 22.12.2017. 
У заяві АТ КБ «Приватбанк» з грошовими вимогами до боржника зазначено, що в подальшому Банк відмовився від одностороннього правочину, про що на адресу ТОВ «АГРОТЕРМІНАЛ» направлене повідомлення віл 12.07.2023 №Е.Upr 1/3- 230712/12748 про відмову від одностороннього правочину, вчиненого щодо Кредитного договору з ТОВ «АГРОТЕРМІНАЛ». 

Відповідно до частини 3 статті 202 ЦК України одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. 
Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами. 
Частиною 5 статті 202 Цивільного кодексу України визначено, що до правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов`язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину. 
Кредитним Договором передбачено, що Банк має право згідно зі статтею 651 ЦК України, статтею 188 Господарського кодексу України здійснити одностороннє розірвання договору з відправленням позичальнику повідомлення. 
Повідомленням від 13.12.2017 № 1/3-157142 кредитний договір №DNHSLOK06924 від 04.11.2016розірвано з 27.12.2017 в односторонньому порядку відповідно до підпункту 2.3.2 договору. Таким чином, банк відмовився від договору. 
Відповідно до ч. 3 ст. 651 ЦК України у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. 
Односторонню відмову від договору у випадках, коли вона допускається законом або договором, слід кваліфікувати як односторонній правочин. 
Згідно з ч. 2 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. 
Таким чином, з припиненням договору припиняються відповідні права та обов`язки сторін, тому правочин АТ КБ "Приватбанк", вчиненій у вигляді листа від 12.07.2023 № Е.Upr 1/3-230712/12748 про відмову від одностороннього правочину про дострокове розірвання Кредитного договору, який був направлений боржнику через шість років, суперечить вимогам вказаних норм, не відповідає вимогам ч. 5 ст. 202 ЦК України та не породжує жодних правових наслідків. 

Разом з тим, на підставі Кредитного договору, АТ КБ "ПриватБанк" нарахував проценти та пеню за період з 27.12.2017 по 26.12.2023. 
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 червня 2018 року у справі №548/981/15-ц (провадження № 14-182цс18) зазначила, що у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються (частина друга статті 653 ЦК України). Якщо договір розривається у судовому порядку, зобов`язання припиняється з моменту набрання рішенням суду про розірвання договору законної сили (частина третя цієї статті). 
Отже, розірвання кредитного договору припиняє його дію на майбутнє, але не впливає на факт укладення та дії цього договору включно до моменту його розірвання. Тому, з моменту розірвання кредитного договору у позичальника залишається обов`язок повернути заборгованість, нараховану за договором станом на день його розірвання, а кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені кредитним договором проценти та неустойку за період після розірвання цього договору. 
У зв`язку з вищевикладеним та враховуючи, що Банк, розірвавши кредитний договір з 27.12.2017, змінив дату настання виконання зобов`язання, нарахування процентів та пені за період після розірвання цього договору є незаконним.

Більш того, згідно з пунктом А.7. договору (у редакції, на яку посилається АТ КБ "ПриватБанк", у заяві про визнання грошових вимог), у випадку порушення позичальником будь-якого грошового зобов`язання позичальник сплачує Банку проценти за користування кредитом у розмірі 12 (дванадцять) % річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У випадку порушення позичальником будь-якого із грошових зобов`язань та при реалізації права Банку, передбаченого пунктом А.3 цього договору, позичальник сплачує Банку пеню у розмірі 0,033% від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочки. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою, передбаченою повідомленням. При цьому проценти за користування кредитом та винагороди не нараховуються та не сплачуються.
Тобто, у випадку реалізації Банком права, передбаченого пунктом А.3 цього договору, а саме зміни умов цього договору шляхом встановлення іншого терміну повернення кредиту, проценти за користування кредитом та винагороди не нараховуються та не сплачуються.
Банк має право лише на стягнення пені у розмірі 0,033% від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочки, нарахованої з дня, наступного за датою, передбаченою повідомленням, тобто з 28.12.2017.
В той же час, враховуючи, що Банк, розірвавши кредитний договір з 27.12.2017, змінив дату настання виконання зобов`язання, відповідно до висновку про застосування норм права, наведених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі №548/981/15-ц, нарахування процентів та пені за період після розірвання цього договору є незаконним. 

Колегія суддів вважає за необхідне застосувати при вирішенні даної справи принцип "тлумачення слів договору проти того, хто їх написав" (щодо відсутності у Банку права на нарахування процентів за користування кредитом та винагороди відповідно до пункту А.7. договору) та принцип "заборони суперечливої поведінки" як аспектів добросовісності, у світлі яких послідовна тривала позиція АТ Комерційний банк “Приватбанк” (більше 6 років) і його власні дії у розглядуваних спірних правовідносинах створили легітимні очікування інших учасників таких правовідносин про те, що після отримання ТОВ "Агротермінал" повідомлення від 13.12.2017 № 1/3-157142, Боржник мав легітимні очікування, що кредитний договір №DNHSLOK06924 від 04.11.2016 розірвано. 

З огляду на вказане, враховуючи п. А.7. Кредитного договору, в редакції на яку посилається АТ КБ "ПриватБанк" у заяві про визнання грошових вимог, АТ КБ "ПриватБанк" втратив право на нарахування процентів за користування кредитом та пені.
Враховуючи наведене, господарський суд прийшов до правильного висновку про визнання грошових вимог АТ КБ "ПриватБанк" у розмірі 887 881 191,13 грн (заборгованість за тілом кредиту по Кредитному договору №DNHSLOK06924 від 04.11.2016).

Щодо заінтересованості АТ Комерційний банк "ПриватБанк" та ТОВ "Агротермінал".
27.02.2025 ТОВ "Дніпровський елеватор" подало до господарського суду клопотання, в якому просить суд визнати Акціонерне товариство Комерційний Банк "ПриватБанк" (ідентифікаційний код юридичної особи 14360570; адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д) заінтересованою особою стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротермінал" у справі № 904/5662/23.
04 листопада 2016 року між ПАТ “КБ “ПРИВАТБАНК” та ТОВ “АГРОТЕРМІНАЛ” укладено кредитний договір №DNHSLOK06924.
На виконання вимог даного кредитного договору АТ КБ “ПРИВАТБАНК” видав ТОВ “АГРОТЕРМІНАЛ” кредит в сумі 887 881 191,13 грн за меморіальним ордером №В017 від 14.12.2016.
14 грудня 2016 року між ТОВ “АГРОТЕРМІНАЛ” (Заставодавець) та ПАТ КБ “ПРИВАТБАНК” (Заставодержатель) укладено договір застави №DNHSLON03629/DZ (майнових прав на отримання грошових коштів за договором банківського рахунку б/н від 15.11.2014), відповідно до якого Заставодавець надав в заставу майнові права на отримання грошових коштів за Договором банківського рахунку за поточним рахунком №26007060243126, № НОМЕР_1 в сумі 887 881 191,13 грн., які належать Заставодавцю на праві власності, що підтверджується Договором банківського рахунку б/н від 15.11.2014. Договір застави №DNHSLON03629/DZ (майнових прав на отримання грошових коштів за договором банківського рахунку б/н від 15.11.2014) від 14.12.2016 укладено з метою забезпечення виконання зобов`язань ТОВ “БОРІВАЖ” перед АТ КБ “ПриватБанк” по кредитному договору № DNHSLOK06924 від 27.05.2013 (п.2 даного договору застави).
14 грудня 2016 року між ТОВ “АГРОТЕРМІНАЛ” (Кредитор) та ПАТ КБ “ПРИВАТБАНК” (Банк) укладено договір відступлення права вимоги (цесії). Предметом цього договору є відступлення Кредитором Банку на підставі укладеного між ними Договору застави №DNHSLON03629/DZ (майнових прав на отримання грошових коштів за договором банківського рахунку б/н від 15.11.2014) права вимоги на отримання грошових коштів в сумі 887 881 191, 13 грн за поточним рахунком №26007060243126, № НОМЕР_1 згідно договору банківського рахунку б/н від 15.11.2014, укладеному між Кредитором та Банком.
14 грудня 2016 АТ КБ “ПриватБанк” направив Позичальнику ТОВ “Боріваж” та Заставодавцю ТОВ “Агротермінал” повідомлення №DNHSUA00714122016 в якому вимагав, у відповідності до п.2.3. кредитного Договору від 27.05.2013 №DNHSLON03629, провести дострокове повернення кредиту у дату 14.12.2016. У цю дату ТОВ “Боріваж” зобов`язується повернути Банку суму кредиту у повному обсязі, відсотки за фактичний строк користування кредитом, повністю виконати інші зобов`язання за кредитним Договором. У випадку невиконання зазначених зобов`язань в строк до 14.12.2016, Банк попередив про звернення стягнення на грошові кошти, розміщені на поточних рахунках, згідно Договору застави від 14.12.2016 №DNHSLON03629/DZ.
14.12.2016 на підставі Договору застави №DNHSLON03629/DZ від 14.12.2016, укладеного між ТОВ “АГРОТЕРМІНАЛ” та ПАТ КБ “ПРИВАТВАНК”, з рахунку ТОВ “АГРОТЕРМІНАЛ” 14.12.2016 списані ПАТ КБ “ПРИВАТБАНК” грошові кошти в сумі 887 881 191,13 грн з призначенням платежу “Погашення заборгованості згідно Договору застави №DNHSLON03629/DZ від 14.12.2016” (меморіальний ордер №ВО17 від 14.12.2016) - в рахунок погашення кредитних зобов`язань ТОВ “Боріваж” перед АТ КБ “ПРИВАТБАНК”.

В ухвалі Господарського суду Дніпропетровської області від 20.06.2023 у справі №904/1926/23 зазначено, що списання коштів ПАТ КБ “ПриватБанк” на підставі Меморіального ордеру №ВО17 від 14.12.2016 вказує на те, що ініціатором здійснення операції є ПАТ КБ “Приватбанк”. Номер рахунку АТ КБ “Приватбанк” на який відбулось перерахування коштів за Меморіальним ордером №ВО17 від 14.12.2016 (29093063079063) є рахунком, зазначеним у пункті А.4. Кредитного договору з позначенням, що це є рахунок ПАТ КБ “Приватбанк” для обслуговування кредиту ТОВ “Боріваж”. Списання коштів на такий рахунок вказує на спрямування списаних коштів в рахунок погашення заборгованості ТОВ “Боріваж” за Кредитним договором №DNHSLOK06924 від 27.05.2013.

Відповідно до рішення НБУ №105 від 13.12.2016 про визначення осіб пов`язаними з ПАТ КБ “ПРИВАТБАНК”, ТОВ “БОРІВАЖ” визначено пов`язаною особою з ПАТ КБ “ПРИВАТБАНК”. Дані обставини зазначені в ухвалах Господарського суду Дніпропетровської області по справі №904/1926/23 (904/2742/24), зокрема в ухвалі від 18.09.2024.

У відповідності до ст. 1 КУзПБ, заінтересовані особи стосовно боржника, зокрема, - особи, з якими чи на користь яких боржник вчиняв правочини з відчуження майна боржника, які не відповідають критеріям розумності (економічної доцільності, наявності ділової мети) та добросовісності.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що Боржник уклав та виконав договір застави №DNHSLON03629/DZ від 14.12.2016 та погасив кредит третьої особи (ТОВ “Боріваж”) у розмірі 887 881 191, 13 грн на користь АТ КБ “ПриватБанк”.
Доказів того, що укладення договору застави №DNHSLON03629/DZ від 14.12.2016 та договору відступлення права вимоги (цесії) від 14.12.2016 мали економічну доцільність, ділову мету для ТОВ “Агротермінал” АТ КБ “ПРИВАТБАНК” не надав.
Крім того, засновником ТОВ “Агротермінал” було та є ТОВ “БОРІВАЖ” (код ЄДРПОУ 32307678), розмір частки: 100%.
ТОВ “Агротермінал” фактично не користувався кредитними коштами в сумі 887 881 191, 13 грн. та не задіяв їх у своїй господарській діяльності. Внаслідок цих правочинів по відчуженню майна (грошових коштів) у ТОВ “Агротермінал” з`явилась заборгованість по кредитному договору.
Отже, вищевказані правочини, на підставі яких АТ КБ “ПРИВАТБАНК” перерахував грошові кошти спочатку на рахунок ТОВ “АГРОТЕРМІНАЛ” й відразу списав у рахунок погашення заборгованості ТОВ “БОРІВАЖ” перед АТ КБ “ПРИВАТБАНК”, яке є пов`язаною особою за рішенням НБУ №105 від 13.12.2016, що є фактично правочинами з відчуження майна боржника (ТОВ “АГРОТЕРМІНАЛ”), не відповідають критеріям розумності (економічної доцільності, наявності ділової мети) та добросовісності. 
Враховуючи зазначене, АТ КБ “ПРИВАТБАНК” є заінтересованою особою стосовно боржника ТОВ “АГРОТЕРМІНАЛ” у розумінні ст. 1 КУзПБ.
З огляду на викладене, господарський суд прийшов до правильного висновку про те, що АТ КБ “ПРИВАТБАНК” є заінтересованою особою щодо ТОВ “АГРОТЕРМІНАЛ” у розумінні Кодексу України з процедур банкрутства за ознакою - особи, з якими чи на користь яких боржник вчиняв правочини з відчуження майна боржника, які не відповідають критеріям розумності (економічної доцільності, наявності ділової мети) та добросовісності.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За викладених обставин, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що розглядаючи справу, суд першої інстанції дав оцінку наявним у справі доказам за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, правильно застосував норми матеріального і процесуального права, що у відповідності до ст. 276 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.
Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати, понесені у зв`язку із апеляційним оскарженням, згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника у скарзі і відшкодуванню не підлягають. 
Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282-284 ГПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк “Приватбанк” на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.03.2025 за підсумками попереднього судового засідання в частині розгляду заяви АТ КБ “Приватбанк” про грошові вимоги до боржника та на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.03.2025  за результатами розгляду заяви про грошові вимоги АТ КБ “Приватбанк” до боржника у справі №904/5662/23 – залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.03.2025 за підсумками попереднього судового засідання в частині розгляду заяви АТ КБ “Приватбанк” про грошові вимоги до боржника у справі №904/5662/23 – залишити без змін.
Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.03.2025 за результатами розгляду заяви про грошові вимоги АТ КБ “Приватбанк” до боржника у справі №904/5662/23 - залишити без змін.
Судові витрати Акціонерного товариства комерційний банк “Приватбанк” за подання апеляційної скарги на ухвали суду покласти на заявника апеляційної скарги.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, порядок і строки оскарження постанови визначені ст.ст.287, 288 Господарського процесуального кодексу України, ст.9 Кодексу України з процедур банкрутства.
Повний текст постанови виготовлено та підписано 17.03.2026.

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя Т.А. Верхогляд

Суддя  Ю.Б. Парусніков