Справа № 346/839/26
Провадження № 2-о/346/142/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

20 березня 2026 р.	м. Коломия 	

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого - судді Сольського В.В.,
за участі секретаря Пігуляк В.В.,
представника заявника Голіней Л.Д.,
представника заінтересованої особи Гіглюк Н.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Коломия цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Західне міжрегіональне управління ДМС про встановлення факту, що має юридичне значення,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Голіней Л.Д., звернувся до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області із вказаною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме про встановлення факту його постійного проживання на території України, за якою просив встановити факт, що він, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживав на території України станом на 24 серпня 1991 року, в малолітньому віці разом з батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , посилаючись на те, що він, народився в м. Маріуполь, Донецької області. Проживав в селі Великі Лази разом зі своїми батьками. Перебуваючи на даний час у Коломийській ВК-41, заявник звернувся із заявою про виготовлення паспорта громадянина України. Відповідні матеріали були направлені до Коломийського відділу Західне міжрегіональне управління державної міграційної служби. За результатами розгляду інформації отримано лист про надання інформації, в якій зазначено, що для виготовлення паспорта громадянина України необхідно встановлення факту проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року в малолітньому віці разом з батьками чи одним з батьків, які є Громадянами України.
Оскільки іншим способом підтвердити факт проживання на території України станом на 24.08.1991 заявник не може, то вважає за необхідне встановити відповідний факт шляхом звернення до суду.
Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25 лютого 2026 року відкрито провадження по справі.
Представник заявника ОСОБА_4 підтримала заяву ОСОБА_1 та просила суд встановити факт постійного проживання заявника на території України станом на 24 серпня 1991 року в малолітньому віці разом з батьками.
Представник заінтересованої особи Гіглюк Н.П. повідомила, що управлінням ДМС розглядалась заява ОСОБА_1 про видачу йому паспорта громадянина України, однак, у звязку з відсутністю відомостей про реєстрацію заявника на території України станом на 24 серпня, 13 листопада чи 01 грудня 1991 року це виявилось неможливим.
Суд вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви.
Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець м. Маріуполя, Донецької області, своєчасно не отримав паспорт громадянина України, в зв`язку із чим на теперішній час не має документів, що посвідчують його особу та підтверджують громадянство.
Відповідно до ст. 3 Закону України "Про громадянство України", громадянами України є особи, що постійно проживали на території України, станом на 24 серпня 1991 року, а також особи, які проживали на території України, станом на 13 листопада 1991 року і не були громадянами інших держав.
Документи, які, відповідно до законодавства, мають бути надані до міграційної служби для здійснення процедури підтвердження громадянства та отримання паспорту, у ОСОБА_1 відсутні.
До заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме про встановлення факту постійного проживання на території України, заявник надав копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , згідно якого ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в місті Маріуполь, Донецької області. Його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_5 .
Згідно відповіді від 10.02.2026 року директора Великолазівського закладу дошкільної освіти (ясла-садок) «Сонечко» вбачається, що за період з 1985 по 1995рр. відсутні документи чи відвідував дошкільний заклад в селі Великі Лази ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак адміністрацією закладу виявлено наказ № 15 від 13.08.1990 «Про укомплектування груп дошкільного закладу на новий навчальний рік 1990-1991 рік», в якому серед вихованців середньої групи під № 14 зазначена дитина з прізвищем « ОСОБА_6 ». Проте ні імені, ні по батькові цієї дитини в даному наказі не вказано.
Згідно відповіді від 06.02.2026 року № 01-19/45, виданої директором Великолазівського ліцею Баранинської сільської ради № 01-19/45 від 06.02.2026 року вбачається, що ОСОБА_1 09.03.1985 року навчався з 01.09.1991 року по 25.08.1992 року у Великолазівському ліцеї, та вибув у Т. Ремецьку СШ в зв?язку з переїздом батьків.
Згідно відповіді старости сіл Великі Лази та Циганівці Баранинської сільської ради встановлено, що на підставі погосподарської книги №7 станом на 1991-1995 роки за адресою АДРЕСА_1 проживали та вибули в Перечинський район: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із своєю бабусею ОСОБА_7 , татом ОСОБА_2 , мамою ОСОБА_5 та братом ОСОБА_8 .
Згідно вироку Галицького районного суду Івано-Франківської області від 11.01.2024 року встановлено, що ОСОБА_1 , громадянин України, зареєстрований та проживає в с. Великі Лази Ужгородського району Закарпатської області.
Згідно відповіді, наданої Коломийським ЗМУ ДМС від 31.12.2025 року встановлено, що ОСОБА_1 , 09.03.1985 року не був документований паспортом громадянина України взірця 1994 року та не встановлено факту його проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року в малолітньому віці разом з батьками чи одним з батьків, які є громадянами України. Та останньому рекомендовано звернутися в суд для встановлення даного факту.
Згідно інформації з Головного управління державної міграційної служби в Закарпатській області від 03.03.2026 року, гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 паспортами громадянина України зразка 1994 року документованими не значаться.
Відповідно до витягу з ДРАЦС №00056904569 від 04.03.2026 року, складеного виконавчим комітетом Тур`є-Реметівської сільської ради Перечинського району Закарпатської області вбачається, що 31.01.1987 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_9 укладено шлюб.
Згідно повного витягу з ДРАЦС №00056907101 від 04.03.2026 року встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_7 померла ОСОБА_5 , про що складено актовий запис про смерть № 5.
Згідно витягу з ДРАЦС №000556907010 від 04.03.2026 року встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_8 помер ОСОБА_2 , про що виконавчим комітетом Великолазівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області складено відповідний актовий запис № 01
Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно із пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
До таких інших фактів, із якими пов`язано виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, законодавство віднесло факт, що породжує право особи на набуття громадянства України, зокрема - факт постійного проживання на території України.
Для встановлення факту, що має юридичне значення, метою якого є встановлення належності до громадянства України або набуття громадянства України, слід застосовувати Закон України «Про громадянство України» та Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень.
Факт постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України або набрання чинності Законом України «Про громадянство України» є підставою для оформлення громадянства України відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, у відповідності до яких громадянами України є громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» проживали в Україні і не були громадянами інших держав.
При застосуванні законодавства про громадянство слід відрізняти правові конструкції - набуття громадянства та встановлення належності до громадянства.
Підстави набуття громадянства України встановлено у статті 6 Закону про громадянство. Громадянство України набувається, зокрема, за територіальним походженням.
Відповідно до пунктів 7, 10 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001року №215, встановлення належності до громадянства України стосується:
а) громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року, в тому числі:
осіб, які за станом на 13 листопада 1991 року проходили строкову військову службу на території України і після її проходження залишилися проживати на території України;
осіб, які за станом на 24 серпня 1991 року або за станом на 13 листопада 1991 року відбували покарання в місцях позбавлення волі на території України та перебували у громадянстві колишнього СРСР і до набрання вироком суду законної сили постійно проживали відповідно на території УРСР або проживали на території України;
б) осіб, які за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягли повноліття і батьки яких належать до категорій, зазначених у підпункті "а" цього пункту;
в) осіб, які за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягли повноліття та виховувалися в державних дитячих закладах України.
Для встановлення відповідно до пунктів 1 та 2 частини першої статті 3 Закону належності до громадянства України особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягла повноліття та проживала в Україні разом із батьками (одним із них) або іншим її законним представником, подає:
а) заяву про встановлення належності до громадянства України;
б) копію свідоцтва про народження;
в) один із таких документів:
- довідку, що підтверджує факт постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факт її проживання в неповнолітньому віці в Україні за станом на 13 листопада 1991 року;
- довідку, що підтверджує факт постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника, з якими особа в неповнолітньому віці постійно проживала, або факт їх проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року;
- документ, що підтверджує факт перебування особи в неповнолітньому віці на вихованні у державному дитячому закладі України за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року;
- копії паспортів батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника - громадян колишнього СРСР з відміткою про прописку, що підтверджує факт їх постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факт їх проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року. У разі відсутності у батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального підрозділу Державної міграційної служби України про те, що за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року ця особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР і відповідно постійно проживала, проживала на території України (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт);
- судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факту її проживання в неповнолітньому віці в Україні за станом на 13 листопада 1991 року;
- судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року батьків (одного з них) особи або іншого законного представника, з яким особа в неповнолітньому віці постійно проживала на території України, або факту їх проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року.
Якщо документи про встановлення належності до громадянства України подає особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року була неповнолітньою та проживала в Україні не з батьками (одним із них), а з іншим законним представником, подається також копія документа про встановлення опіки чи піклування.
З наведеного слідує, що якщо метою особи, яка звертається до суду для встановлення юридичного факту, є встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1, 2 статті 3 Закону України «Про громадянство України», предметом судового розгляду може бути заява такої особи про встановлення факту її проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року або станом на 13 листопада 1991 року.
У разі коли метою особи, яка звертається до суду для встановлення юридичного факту, є оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням, предметом судового розгляду може бути заява такої особи про встановлення факту її проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року.
З огляду на те, що інший спосіб, ніж звернення до суду із заявою про встановлення юридичного факту проживання особи на території України для встановлення належності до громадянства України, не передбачено, заявник правильно звернувся до суду для встановлення такого факту.
Суд вважає, що прийняття рішення про встановлення факту постійного проживання заявника ОСОБА_1 на території України не створює будь-яких самостійних юридичних наслідків, які б призвели до безпосереднього набуття ним громадянства України.
Встановлення вказаного факту є лише одним з чинників, потрібних для отримання ОСОБА_1 громадянства України у встановленому законом порядку.
Відповідно до Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України, від 27 березня 2001 року № 215 та у відповідності до норм Закону України «Про громадянство України», вказане рішення разом з іншими документами є підставою для отримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Маріуполь, Донецької області, громадянства України.
Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку щодо необхідності встановлення юридичного факту постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Маріуполь, Донецької області на території України, станом на 1991 рік, у тому числі, станом на 13 листопада 1991 року разом з батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на що вказує, зокрема, довідка з начального закладу – «Великолазіський ліцей» Баранинської сільської ради про те, що ОСОБА_1 у період з 01 вересня 1991 року по 25.08.1992 року навчався та закінчив перший клас цієї школи.
Положенням ч.1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим, відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.
Таким чином, той факт, що заявник постійно проживав на території України, станом на день проголошення Незалежності України (24.08.1991 року) та на день набрання чинності законом України «Про громадянство України» від 08 жовтня 1991 року за №1636-ХІІ (13.11.1991 року) підтверджується наданими та здобутими у суді вищевказаними доказами.
Приймаючи до уваги те, що встановлення факту постійного проживання на території України має для заявника юридичне значення та необхідне йому для отримання паспорту громадянина України, враховуючи наявність доказів на підтвердження постійного проживання на території України впродовж життя та зокрема станом на 24 серпня та 13 листопада 1991 року, суд приходить до висновку, щодо необхідності встановлення юридичного факту постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Маріуполь Донецької області на території України, станом на 1991 рік, в малолітньому віці разом з батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у зв`язку з чим заява заявника підлягає до задоволення.
Ухвалою суду від 25 лютого 2026 року заявнику відстрочено сплату судового збору за подання заяви до ухвалення судового рішення.
Згідно ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено Законом.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 5, 6, 10, 12, 13 ,81 263- 265; 315-319 ЦПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Західне міжрегіональне управління ДМС про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.
Встановити юридичний факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Маріуполь, Донецької області на території України станом на 24 серпня та 13 листопада 1991 року, в малолітньому віці разом з батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 в селі Великі Лази, Ужгородського району, Закарпатської області.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 665,60 грн у дохід держави.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Відомості щодо учасників справи:
Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП відсутній, фактичне місце перебування: АДРЕСА_2 .
Заінтересована особа: Західне міжрегіональне управління ДМС, код ЄДРПОУ 37794486, місцезнаходження: м. Львів, вул. Січових Стрільців, 11.

Суддя: 	Сольський В. В.