Провадження № 2/484/1337/26 
Справа № 484/1608/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.04.2026 Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Шикері І.А.
розглянувши в м. Первомайську, в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику учасників справи, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
В С Т А Н О В И В:
ТзОВ «ВІН ФІНАНС» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 155755 від 11.05.2018, в сумі 19258,21 грн. та судових витрат.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 11.05.2018 між товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту № 155755. Відповідно до договору № 155755 про надання фінансового кредиту, ТОВ «Авентус Україна», надав відповідачу позику, в сумі 3500 грн. строком на 30 днів. ТОВ «Авентус Україна» виконав умови Договору про надання фінансового кредиту № 155755 від 11.05.2018 року та перерахував на рахунок відповідача безготівковим шляхом кошти в розмірі 3500 грн., в свою чергу позичальник, не виконав умови договору про надання фінансового кредиту щодо повернення наданих коштів і внаслідок чого виникла заборгованість.
Всупереч умов індивідуальної частини Договору про надання фінансового кредиту № 155755 та вимог закону, відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед новим кредитором ТОВ «ВІН ФІНАНС».
Відповідно до розрахунку заборгованості, що був складений на дату укладення договору відступлення права вимоги № 1 від 12.04.2018, загальна сума заборгованості відповідача перед новим кредитором складає 19258,21 грн., а саме: сума основного боргу - 14715 грн., сума 3% річних, за період з 23.02.2019 по 23.02.2022 - 1325,56 грн., сума інфляційних витрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань, за період з 23.02.2019 по 23.02.2022 - 3217,65 грн.
Відповідно до індивідуальних умов договору про надання фінансового кредиту, а саме п. 7.3, позичальник погоджується, що товариство має право передати персональні дані клієнта третім особам для захисту своїх законних прав та інтересів, стягнення заборгованості за Договором, договірної неустойки, збитків та інших засобів правового захисту.
12.04.2018 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено Договір факторингу №1, на підставі чого відбулося відступлення права вимоги в тому числі за договором про надання фінансового кредиту № 155755 від 11.05.2018 за яким ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло прав кредитора стосовно відповідача.
Договір про надання фінансового кредиту № 155755 від 11.05.2018, був укладений з відповідачем у електронній формі відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію».
Загальними зборами учасників ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» 25.07.2024 року прийнято рішення про зміну назви на товариство з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС».
Щодо строків позовної давності, представник позивача в позовній заяві зазначив,що враховуючи практику застосування норм права Верховним судом, в силу приписів, зокрема, ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»,строк назвернення досуду ізпозовною заявою,який наставпід часдії обмеженькарантинного характеру,має бутипродовженим, а отже заява про застосування строків позовної давності має бути визнаною як передчасна та в її задоволені має бути відмовлено. Крім цього, до об`єктивних причин звернення до суду із захистом своїх прав та інтересів, позивачем виокремлюється також введення воєнного стану на території країни.
Ухвалою від 01.04.2026 було відкрито провадження у даній справі та ухвалено проводити розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику учасників справи.
Відповідачу направлялась копія позовної заяви і додатків позивачем, в порядку ч.1 ст.177 ЦПК України, про час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом розміщення оголошення на офіційному вебпорталі Судової влади України, відзиву позов не подав.
Вирішуючи справу на підставі наявних у ній письмових доказів, суд дійшов висновку про те, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що 11.05.2018 між товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту № 155755.
Відповідно до п.1.1 договору товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в загальній сумі 3500 грн., на умовах строковості, зворотності, платності, з метою покриття побутових витрат клієнта, а клієнт зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. Відповідно до п 1.2. Позика видається на 30 днів. Договір діє до повного виконання клієнтом своїх зобов`язань за договором.
Сторони погодили наступну фіксовану процентну ставку за користування позикою: знижена процентна ставка становить 0,02 від суми позики за кожен день користування позикою (492,75 % річних) у межах строку надання позики. Сукупна вартість кредиту складає 100,54% від суми кредиту або 3518,90 грн. Проценти (відсотки) за користування кредитом 0,54% від суми кредиту (у процентному виразі) або 18,90 грн. (у грошовому виразі).
12.04.2018 р. між ТОВ «ФК Довіра та гарантія» та ТОВ «Авентус Україна» було укладено договір факторингу №1 відповідно до якого відбулося відступлення права вимоги в тому числі за договором про надання фінансового кредиту № 155755 від 11.05.2018 року за яким ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло прав кредитора стосовно відповідача.
Відповідно до розрахунку заборгованості, що був складений на дату укладення договору відступлення права вимоги № 1 від 12.04.2018, загальна сума заборгованості відповідача перед новим кредитором складає 19258,21 грн., а саме: сума основного боргу - 14715 грн., сума 3% річних, за період з 23.02.2019 по 23.02.2022 - 1325,56 грн., сума інфляційних витрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань, за період з 23.02.2019 по 23.02.2022 - 3217,65 грн.
Загальними зборами учасників ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» 25.07.2024 року прийнято рішення про зміну назви на товариство з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС», що підтверджується копіями виписок з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідност. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст.612цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
При цьому, розрахунком заборгованості підтверджується, що відповідач порушив графік погашення заборгованості, кредити не сплачував, внаслідок чого виникла заборгованість.
Частина 1 ст.599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконання з настанням цієї події.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Частиною 1 ст.1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику(грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання і кредитні кошти не повернув, в зв`язку з чим, суд вважає, що вимога позовної заяви про стягнення з відповідача 14715 грн. заборгованості за кредитом, є обгрунтованою і підлягає задоволенню.
В той же час, вимоги позовної заяви про стягнення з відповідача 3% річних, за період з 23.02.2019 по 23.02.2022, в сумі 1325,56 грн. та суми інфляційних витрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань, за період з 23.02.2019 по 23.02.2022, в сумі 3217,65 грн., підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.
За вимогами ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Водночас, згідно п.15 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, який набрав чинності 04.07.2020, у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення.
Отже, беручи до уваги вищевказану норму закону, суд вважає, що з відповідача на користь позивача, слід стягнути інфляційні витрати за період з 23.02.2019 по 30.06.2020, в сумі 1604,50 грн. та 3 % річних за період з 23.02.2019 по 31.12.2019, за 312 днів, в сумі 377,35 грн. та за період з 01.01.2020 по 03.07.2020, за 185 днів, в сумі 223,14 грн., які були розраховані судом за формулою: сума санкції = С x 3 x Д : 365 : 100, де С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення.
Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача частково, стягнувши з відповідача на користь позивача 14715 грн. заборгованості за кредитом, інфляційні витрати за період з 23.02.2019 по 30.06.2020, в сумі 1604,50 грн., 3 % річних за період з 23.02.2019 по 31.12.2019, за 312 днів, в сумі 377,35 грн. та за період з 01.01.2020 по 03.07.2020, за 185 днів - 223,14 грн., а всього стягнути 16919,99 грн., в зв`язку з чим позов підлягає частковому задоволенню.
Крім того, суд зазначає наступне: судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (частини 1,3 ст. 133 ЦПК України).
Частинами 1, 2 ст.134 ЦПК України встановлено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Разом з тим, частиною 8 ст.141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Так, позивачем надано договір про надання правової допомоги, детальний опис робіт, акт на підтвердження факту надання правничої допомоги адвокатом (виконаних робіт, надання послуг) на суму 5000,00 грн.
В той же час, оскільки позов задоволено частково, тому в силу вимог ч.10 ст. 141 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеній частині вимог, тобто в розмірі 87,86 % від сплачених сум судових витрат.
Керуючись ст. ст.526, 611, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст.81, 141, 259, 263-265, 277-279 ЦПК України, суд,-
ВИРІШИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором № 155755 від 11.05.2018, яка складається з: 14715 грн. заборгованості за кредитом, інфляційних витрат, за період з 23.02.2019 по 30.06.2020, в сумі 1604,50 грн.; 3 % річних за період з 23.02.2019 по 31.12.2019, в сумі 377,35 грн. та за період з 01.01.2020 по 03.07.2020, в сумі 223,14 грн., а всього стягнути 16919 (шістнадцять тисяч дев`ятсот дев`ятнадцять) грн. 99 коп.
В решті позовних вимог- відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС», витрати по сплаті судового збору, в сумі 2304(дві тисячі триста чотири) грн. 04 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС»,4393 (чотири тисячі триста дев`яносто три) грн. витрат на професійну правничу допомогу.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.
Повний текст судового рішення виготовлено 14.04.2026.
Відомості про учасників справи:
Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» (код ЄДРПОУ 38750239, місцезнаходження якого: 04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8).
Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: І.А.ШИКЕРЯ