Справа №345/549/26 
Провадження № 1-кп/345/201/2026

В И Р О К
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
07.04.2026 м. Калуш
Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області
у складі  головуючого судді   ОСОБА_1 
з участю  секретаря судового засідання   ОСОБА_2 
прокурора    ОСОБА_3 
потерпілої        ОСОБА_4 
захисника        ОСОБА_5 
обвинуваченого   ОСОБА_6 
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №12026096170000020 про обвинувачення ОСОБА_6 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Голинь, Калуського району, Івано-Франківської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_1 , одруженого, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, не працюючого, раніше судимого вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16.06.2025 за ст. ст. 126-1, 390-1 КК України до покарання в вигляді 1 року 2 місяців обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк 1 рік 6 місяців, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, -
встановив:
ОСОБА_6 , вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного та психологічного насильства щодо подружжя, що призвело до фізичних та психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої ОСОБА_4 .
Кримінальне правопорушення скоєно за таких обставин.
Так, ОСОБА_6 , перебуваючи на профілактичному обліку у секторі превенції Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області як «кривдник», в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», умисно та безпричинно, протягом тривалого часу, знаходячись по місцю свого проживання, а саме в АДРЕСА_1 , систематично вчиняв по відношенню до своєї дружини ОСОБА_4 , психологічне та фізичне насильство, яке виразилось у словесних образах, погрозах, висловлюваннях нецензурною лайкою в її бік та приниженні, штовханні, нанесенні тілесних ушкоджень, що погіршило якість її життя та заподіяло шкоду її психологічному та фізичному здоров`ю.
В результаті протиправних дій, вчинених відносно своєї дружини ОСОБА_4 , які мали місце 26.10.2025, відносно ОСОБА_4 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 173-8 КУпАП (повторне невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, протягом року після накладення адміністративного стягнення).
Також за вчинення протиправних дій відносно своєї дружини ОСОБА_4 , які мали місце 27.10.2025, відносно ОСОБА_6 складено протоколи про адміністративні правопорушення за ч. 3 ст. 173-2 та за ч. 3 ст. 173-8 КУпАП (повторне протягом року вчинення домашнього насильства, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, та повторне невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, протягом року після накладення адміністративного стягнення).
Незважаючи на вжиті заходи реагування щодо недопущення вчинення насильства у сім`ї, ОСОБА_6 правильних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і, продовжуючи свою протиправну поведінку, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний і суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і свідомо бажаючи настання таких, знову вчинив домашнє насильство щодо своєї дружини ОСОБА_4 , що призвело до її психологічного та фізичного страждання, погіршення якості життя потерпілої.
Зокрема, 10.01.2026 близько 16:00 год. ОСОБА_6 перебуваючи за місцем свого проживання, а саме в АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вчинив конфлікт із своєю дружиною ОСОБА_4 ,ображав її, висловлювався в сторону дружини нецензурними словами, принижував її честь та гідність, а також погрожував фізичною розправою.
Окрім цього, 12.01.2026 близько 01:00 год. ОСОБА_6 прибув за місцем свого проживання, а саме за адресою АДРЕСА_1 , чим порушив терміновий заборонний припис від 10.01.2026 щодо зобов`язання залишити місце проживання потерпілої та не повертатись до нього на 10 діб, тобто по 20.01.2026, за що відносно ОСОБА_4 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 173-8 КУпАП (повторне невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, протягом року після накладення адміністративного стягнення).
Також, 14.01.2026 близько 13:40 год. ОСОБА_6 прибув за місцем проживання своєї дружини ОСОБА_4 , а саме за адресою АДРЕСА_1 , чим порушив терміновий заборонний припис від 10.01.2026 щодо зобов`язання залишити місце проживання потерпілої та не повертатись до нього на 10 діб, тобто по 20.01.2026, за що відносно ОСОБА_4 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 173-8 КУпАП (повторне невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, протягом року після накладення адміністративного стягнення).
Своїми протиправними діями ОСОБА_6 завдав психологічні та фізичні страждання, та погіршив якість життя потерпілої.
Такі систематичні, умисні, протиправні дії ОСОБА_6 , що виразились у словесних образах потерпілої, висловлюванні нецензурної лексики на адресу своєї дружини, приниженні її честі, гідності, погрозах фізичною розправою, штовханні, нанесенні тілесних ушкоджень, у зв`язку із чим у ОСОБА_4 виникли побоювання за свою безпеку, спричинили емоційну невпевненість та нездатність захистити себе, а також завдали шкоди її психологічному здоров`ю та фізичному здоров`ю.
Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що минулого року його притягували до адміністративної відповідальності за неправомірні дії. Вироком суду минулого року його було засуджено до обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України та застосовано обмежувальні заходи заборонено перебувати по місцю проживання за адресою АДРЕСА_2 . Він порушив ці обмежувальні приписи, оскільки хотів побачитися з дітьми. Визнає, що в жовтні 2025 та січні 2026 у нього з дружиною стався конфлікт він себе не стримав. На даний час він пройшов програму для кривдників, змінив свою поведінку. У вчиненому щиро розкаявся, обіцяв, що більше подібного не вчинить. Просив суворо його не карати та не позбавляти чи не обмежувати волі.
Захисник ОСОБА_5 також просив не позбавляти та не обмежувати волі ОСОБА_6 при призначені остаточного покарання просив врахувати вік обвинуваченого, а також те, що в нього на утриманні є троє неповнолітніх дітей, потерпіла - його дружина не наполягає на суворому покаранні. 
Прокурор у судовому засіданні просила визнати ОСОБА_6 винуватим у вчинених кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік 3 місяць. Відповідно до ст.71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком та остаточно призначити покарання 1 рік 6 місяців обмеження волі. Застосувати до вступу вироку в закону силу запобіжний домашній арешт із покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КК України. 
Вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених за ст.126-1 КК України, підтверджується наступними доказами.
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що обвинувачений є її чоловіком. На даний час вона подала заяву до суду позов про розірвання шлюбу і їм надали термін для примирення. Раніше він був засуджений за вчинення домашнього насильства та йому заборонено приходити по місцю проживання. Але чоловік приходив неодноразово, щоб побачитися з дітьми. Також цього року у них був конфлікт у жовтні 2025 та січні 2026,. При цьому просила чоловіка суворо не карати та не позбавляти та не обмежувати волі, адже у них є троє неповнолітніх дітей, жодних претензій до нього не має.
Крім повного визнання своєї провини, вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення передбаченого.ст.126-1 КК України підтверджується наступними дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а саме: 
- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 10.01.2026 з якої вбачається, що ОСОБА_4 10.01.2026 року звернулась до Калуського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області з приводу прийняття мір відносно ОСОБА_6 , який 10.01.2026 вчинив відносно неї домашнє насильство (т.а.с. 23-24);
- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 14.01.2026 з якої вбачається, що ОСОБА_4 14.01.2026 року звернулась до Калуського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області з приводу прийняття мір відносно ОСОБА_6 , який 14.01.2026 вчинив відносно неї домашнє насильство (т.а.с. 25);
- постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 10.11.2025, у відповідності до якої вбачається, що ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень за ч.3 ст.173-8, ч.3 ст.173-2, ч.3 ст.173-8 КУпАП та призначено стягнення із застосування мст. 36 КУпАП у вигляді 60 год. громадських робіт (а.с. 26-27);
- постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16.01.2026, у відповідності до якої вбачається, що ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.3 ст.173-8 КУпАП та призначено стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на 10 діб (а.с. 36-37);
- комплексним психологічним дослідженням Калуським міським центром соціальних служб від 19.01.2026, яким було встановлено, що вчинене відносно ОСОБА_4 домашнє насильство з боку ОСОБА_6 , який застосовував словесні образи, погрози фізичною розправою та залякування, штовхаючи її, наносячи тілесні ушкодження, пошкоджуючи її майно, призвів до того, що у останньої виникли побоювання за свою безпеку, спричинив емоційну невпевненість, нездатність захистити себе за завдав шкоди її психічному та фізичному здоров`ю. Їй рекомендовано психотерапевтичну роботу з психологом для усунення тривожності. Нормалізувати середовище для зниження відчуття тривожності і депресивних станів. Надати психологічний захист для повернення базового відчуття безпеки із схемою роботи (а.с. 39-40, 41);
- актом оцінки потреб сімї ОСОБА_4 , щодо домашнього насильства зі сторони чоловіка ОСОБА_6 та додатком до акту висновком оцінки потреб сімї (а.с. 44-49,50-51);
- програмою для кривдників відносно ОСОБА_6 з додатками, яку останній пройшов. Дана програма була призначена вироком суду від 16.06.2025 (а.с. 52-69);
- відповідно до вироку Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16.06.2025, вбачається, що ОСОБА_6 визнано винуватим за ст. ст.126-1, 390-1 КК України та призначено із застосуванням ст. ст. 70, 71 КК України остаточне покарання: 1 рік 2 місяці обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням та встановлено йому іспитовий строк тривалістю 1 рік 6 місяців, з покладенням обов`язків відповідно ст. 76 КК України (а.с. 75-78).
Згідно ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази суд визнає належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки, ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.
Враховуючи, що обвинувачений повністю визнав вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, суд приходить до висновку, що його вина у вчинені кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, а його дії слід кваліфікувати за ст. 126-1 КК України, оскільки він умисно систематично вчиняв психологічне насильство щодо дружини ОСОБА_4 , що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи .
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд у відповідності до п. 1 ч. 1 ст.66КК України визнає щире каяття, а обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд відповідно до вимог ст.67КК України визнає вчинення злочину особою повторно та вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп?яніння.
При призначенні покарання ОСОБА_6 , суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, які відповідно до вимог ст.12КК України є нетяжким злочином (ст. 126-1 КК України), дані про особу обвинуваченого, зокрема наявність на його утриманні трьох неповнолітніх дітей, те, що такий раніше судимий за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, проте на шлях виправлення не став та вчинив нове аналогічне кримінальне правопорушення, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, є непрацюючим та за місцем проживання на нього відсутні негативні характеристики, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також думку потерпілої, яка не наполягала на суворому покаранні обвинуваченого.
Враховуючи вищевикладені обставини, принципи законності, справедливості, обґрунтованості покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання за ст. 126-1 КК України у виді обмеження волі.
Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_6 вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16.06.2025 було засуджено за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1, ст. 190-1 КК України, та йому призначено покарання у вигляді 1 року 2 місяців обмеження волі, на підставі ст.. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк 1 рік 6 місяців. Останній покарання повністю не відбув. Таким чином, після постановлення вказаного вище вироку встановлено, що ОСОБА_6 призначене судом покарання не відбув та під час іспитового строку скоїв нове кримінальне правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Оскільки ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК України, не відбувши покарання, призначене вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16.06.2025, то остаточне покарання йому слід призначити за правилами ч.1 ст.71 КК України і частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком, остаточно призначивши покарання у вигляді обмеження волі. 
Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.
Тому суд відхиляє доводи сторони захисту щодо можливості призначити обвинуваченому покарання, не пов`язаного з позбавленням чи обмеженням волі, оскільки обвинуваченим вчинено дане кримінальне правопорушення під час іспитового строку, призначеного вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16.06.2025.
Крім того, до обвинуваченого ОСОБА_6 слід застосувати до вступу вироку в закону силу запобіжний захід у виді домашнього арешту із покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 4 ч. 6 ст. 194 КК України.
Строк відбування покарання слід рахувати з часу прибуття до органу виконання покарання.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, процесуальні витрати відсутні.
Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.08.2022 № 2500-ІХ та положень ч.15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.
На підставі наведеного такеруючисьст.ст.368,370, 615 КПК України, суд -
у х в а л и в:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити покарання: у виді обмеження волі строком на 1 рік 3 місяці.
Відповідно до ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком та остаточно призначити покарання 1 рік 4 місяці обмеження волі.
Застосувати до вступу вироку в закону силу запобіжний захід у виді домашнього арешту із покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 4 ч. 6 ст. 194 КПК України, а саме:
- заборонити перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства;
- заборона листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб.
Строк відбування покарання рахувати з часу прибуття до органу виконання покарання.
Речові докази:
- оптичний носій DVD-R диск із відеозаписами з нагрудної відеокамери працівників поліції, які здійснювали обслуговування виклику за повідомленням ОСОБА_4 10.01.2026 - зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.
Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з дня отримання копії вироку.
Копія повного тексту вироку, вручається учасникам судового провадження негайно після проголошення його резолютивної частини, відповідно до положень ч. 15 ст. 615 КПК України (зі змінами, внесеними згідно з Законом № 2462-ІХ від 27.07.2022).
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, надіслати копію даного вироку суду не пізніше наступного дня після його ухвалення.
Головуючий