Справа № 152/1435/25
Провадження № 22-ц/801/540/2026
Категорія: 41
Головуючий у суді 1-ї інстанції Войнаровський І. В.
Доповідач:Копаничук С. Г.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2026 року	Справа № 152/1435/25	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого: Копаничук С.Г. (суддя - доповідач),
суддів: Оніщука В.В.,Рибчинського В.П.,
позивач: АТ «Акцент – Банк»
відповідач : ОСОБА_1 
розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу АТ «Акцент-Банк» на рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 10.12.2025 року, постановлене під головуванням судді Войнаровського І.В., у справі за позовом АТ «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
встановив:
АТ «Акцент-Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом. Послалось на те, що 13.03.2024 року ОСОБА_1 з метою отримання банківських послуг та відкриття рахунку підписав Анкету-Заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в А-Банку .Цього дня шляхом накладення електронного підпису ним було підписано заяву про встановлення кредитного ліміту (або заяву про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком), на підставі яких йому було відкрито банківський рахунок, надано кредит шляхом встановлення кредитного ліміту зі сплатою 40,80% за користування коштами на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. ОСОБА_1 . Підписавши анкету –заяву про приєднання до Умов і Правил ОСОБА_1 підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета- заява разом із Умовами і Правилами. викладені на сайті https://a-bank.com.ua складає укладений з банком кредитний договір. АТ`А-Банк» свої зобов`язання за договором виконав і надав відповідачу кредит у розмірі у розмірі 9598,21 грн зі сплатою процентів у розмірі 40,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, строком на 240 місяців,а відповідач належним чином зобов`язання щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів та інших платежів не виконував , у зв`язку з чим станом на 21.10.2025 року у нього утворилася заборгованість у розмірі 20133,43 грн, з яких 9598,21 грн - за тілом кредиту, 9285,22 грн - за відсотками та 1250 грн - за неустойкою у вигляді пені.
Рішенням Шаргородського районного суду від 10.12.2025 року позов задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованість у розмірі 9598, 21 грн та 1154 , 75 копійок судового збору .В іншій частині позовних вимог - відмовлено.
В апеляційній скарзі АТ «Акцент Банк» просить зазначене рішення у частині відмови в задоволенні вимог скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Зазначив, що суд необгрунтовано встановив відсутність підпису ОСОБА_1 на умовах і правилах надання банківських послуг та тарифах А Банку , оскільки такий підпис міститься на анкеті-заяві про приєднання до умов і правил надання банківських послуг в А Банку : необгрутовано відмовив у стягненні відсотків за користування кредитними коштами, оскільки відповідач підписав електронним підписом анкету - заяву про приєднання до умов і правил надання банківських послуг, яка містить відомості про розмір відсоткової ставки, отримав кредитну картку та користувався нею, тобто, погодився з умовами, що діяли на момент зняття коштів.
Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.
Перевіривши матеріали справи, рішення суду в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання підлягає частковому задоволенню , виходячи з наступного. 
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Постановляючи рішення, суд виходив із того, що на підставі підписаної ОСОБА_1 анкети-заяви про приєднання до умов і правил надання банківських послуг в А-Банку та встановлення кредитного ліміту, між сторонами виникли кредитні правовідносини, відповідач фактично отримав та використовував кредитні кошти, однак свої зобов`язання щодо їх повернення не виконав, відтак , банк має право вимагати повернення фактично отриманої ним суми кредиту. Водночас , суд виходив із того, що АТ «Акцент-Банк» не надав суду належних доказів погодження сторонами умов про нарахування і розмір процентів, а також підтвердження, що ОСОБА_1 був ознайомлений з відповідними умовами та тарифами банку. Крім того, з урахуванням дії воєнного стану, позичальник звільняється від сплати неустойки, а тому частково задовольнив позов, та стягнувши лише суму фактично отриманого відповідачем кредиту.
Колегія суддів, повністю з таким висновком погодитись не може, оскільки суд в частині стягнення відсотків за користування кредитом невірно встановив обставини справи ,внаслідок чого дійшов необґрунтованого висновку про задоволення позову лише в частині стягнення основої суми кредиту , тому доводи апеляційної скарги є частково обгрунтованими 
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ "Акцент-Банк").
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Відповідно до статті 5 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.
Згідно зі статтею 7 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до ЗУ «Про електронні довірчі послуги».
Якщо автором створюються ідентичні за документарною інформацією та реквізитами електронний документ та документ на папері, кожен з документів є оригіналом і має однакову юридичну силу. Оригінал електронного документа повинен давати змогу довести його цілісність та справжність у порядку, визначеному законодавством; у визначених законодавством випадках може бути пред`явлений у візуальній формі відображення, в тому числі у паперовій копії. Електронна копія електронного документа засвідчується у порядку, встановленому законом. Копією документа на папері для електронного документа є візуальне подання електронного документа на папері, яке засвідчене в порядку, встановленому законодавством.
У ч.ч.1.2 ст.8 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачено, що юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.
У статті 3 ЗУ «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію»).
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію»).
Згідно із ч. 6 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Доводи апеляційної скарги про те, що суд необгрунтовано встановив відсутність підпису ОСОБА_1 на умовах і правилах надання банківських послуг та тарифах, є обгрунтованими.
13.03.2024 року ОСОБА_1 кваліфікованим електронним цифровим підписом підписав анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання кредитних коштів. В Анкеті-Заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг, що розміщені за посиланням: https://a-bank.com.ua, становлять між ним і банком договір про надання банківських послуг зі строком дії у 90 років, а також те, що він розуміє умови договору та не потребує додаткового тлумачення (а.с.10).
13.03.2024 року ОСОБА_1 підписав електронним підписом заяву про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком. У п.8 цієї зави вказано, що пільговий період користування кредитним лімітом становить до 62 днів за ставкою 0,00001%. У разі виходу із пільгового періоду на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,4% на місяць. Проценти за користування кредитом сплачуються у складі щомісячного платежу. Розрахунок процентів здійснюється на фактичний залишок заборгованості за кожний календарний день, за формулою: сума заборгованості * річну відсоткову ставку / 360 днів (умовно) на рік (а.с.11-12).
13.03.2024 року ОСОБА_1 підписав електронним ключем 02f7197a5c4d0a13183588fe6796383f1bf35c15273f1d11da6b2c65038f095906 паспорт споживчого кредиту «Кредитна картка «Зелена» в п.4 якого передбачена пільгова процентна ставка 0,000001% ,пільговий період до 62 днів (діє з моменту виникнення заборгованості до кінця календарного місяця, наступного за датою виникнення заборгованості, при умові її погашення в повному обсязі). Базова процентна ставка - 40,8% на рік (нараховується на максимальну суму заборгованості, за умови непогашення заборгованості в повному обсязі в пільговий період, за кожний день з моменту виникнення заборгованості) (а.с.14)
Згідно копії довідки за картками, ОСОБА_1 в АТ «А-Банк» було відкрито рахунок № НОМЕР_1 та видано наступні картки: № НОМЕР_2 , строком дії до грудня 2031 року, № НОМЕР_3 , строком дії до грудня 2031 року, № НОМЕР_4 , строком дії до грудня 2031 року, № НОМЕР_5 , строком дії до грудня 2031 року, № НОМЕР_6 , строком дії до грудня 2031 року (а.с.21).
Згідно копії розрахунку позивача, у ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором станом на 19.10.2025 року утворилась заборгованість у розмірі 20133,43 грн, із яких : 9598,21 грн – заборгованість за кредитом та 9285,22 грн – заборгованість за процентами та 1250 грн за штрафом (а.с.8-9).
Згідно копії виписки по картці відповідача, за період з 13 березня 2024 року по 21 жовтня 2025 року, станом на 01 жовтня 2025 року залишок після операцій складає «-19747,18 грн» (а.с.15 на звороті – 20).
Згідно довідки за лімітами АТ «А-Банк» , за період з 13 березня 2024 року по 21 жовтня 2024 року кредитний ліміт збільшувався і зменшувався і, станом на 28 вересня 2025 року , складав 9600 грн (а.с.20 на звороті).
Відтак, колегія суддів вважає, що між сторонами дійсно виникли кредитні правовідносини внаслідок приєднання відповідача до запропонованих позивачем умов публічного договору про надання банківських послуг .Із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився, про що свідчить власноручне проставлення ним цифрового електронного підпису під Анкетою- заявою ,визнання ним укладення цієї угоди і ознайомлення з Умовами і правилами надання банківських послуг в «А-Банку», зрозумілість для нього умов договору. Також про це свідчать підписана ним заява про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком та паспорт споживчого кредиту. Таке приєднання відповідачем вчинено у письмовій формі, що ґрунтується на положеннях ст. 634 ЦК України.
Надані позивачем докази у їх сукупності дають підстави для висновку, що сторони у передбаченій законом письмовій (електронній ) формі уклали договір про надання банківських послуг з кредитуванням, АТ "Акцент-Банк" свої зобов`язання згідно умов кредитного договору № б/н від 13.03.2024 року виконав в повному обсязі ,відкрив відповідачу банківський рахунок і надав кредитні кошти в межах кредитного ліміту , а також кредитні картки. Невиконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань за вказаним договором і ненадання коштів для погашення отриманого кредиту підтверджується розрахунком заборгованості.
Доводи скарги про те, що суд необгрунтовано відмовив у стягненні відсотків та пені за користування кредитними коштами, частково заслуговують на увагу, виходячи з наступного.
Згідно ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч.2 ст.1050 ЦК України).
Ст. 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Як вбачається із п.6 паспорту споживчого кредиту, ним сплата пені не передбачена, проте передбачена сплата штрафу за несвоєчасне погашення кредиту та або відсотків. Штраф списується в день списання відсотків: 50 грн - кожен раз, коли виникає прострочення по сплаті обов`язкового щомісячного платежу повністю або частково на суму від 100 грн; 100 грн - кожен раз, коли виникає прострочення по сплаті обов`язкового щомісячного платежу на суму від 100 грн другий місяць поспіль і більше; 500 грн+5% від суми загальної заборгованості - у разі непогашення протягом 60 календарних днів простроченого по сплаті обов`язкового щомісячного платежу за карткою із порушеним строком більше ніж на 30 днів. (а.с.14 зворот).
Згідно п. 2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг в А Банку клієнт зобов`язаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрату платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбачених цим договором.
Згідно наданого позивачем розрахунку, у відповідача ОСОБА_1 станом на 19.10.2025 року утворилась заборгованість у розмірі 20133,43 грн, з яких: 9598,21 грн – заборгованість за кредитом ,9285,22 грн – заборгованість за процентами та 1250 грн -– штраф (а.с.8-9).
Умовами кредитування, які містяться у паспорті споживчого кредиту та умовах надання банківських послуг в А Банку , прямо передбачено обов`язок позичальника своєчасно погашати кредитну заборгованість, сплачувати відсотки за користування кредитом. Позичальник ОСОБА_1 , погоджуючись із цими умовами та отримавши кредитні кошти, прийняв на себе відповідні зобов`язання. 
Факт користування кредитом ОСОБА_1 і наявність простроченої заборгованості підтверджується наданим позивачем розрахунком, згідно якого у відповідача утворилась заборгованість у зазначеному позивачем розмірі , що складається, зокрема, із суми основного боргу та нарахованих відсотків. Оскільки нарахування відсотків прямо передбачено паспортом споживчого кредиту їх нарахування позивачем є правомірним. 
Проте, крім цих сум заборгованості АТ «Акцент-Банк» просило стягнути із відповідача ще і і неустойку у вигляді пені у розмірі 1250 грн.
Однак ,ці вимоги позову і апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. 
Відповідно до п. 18 Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 
Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України з 24 лютого 2022 року строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на даний час.
Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: (1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; (2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; (3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною другою статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Вказана правова позиція є сталою та неодноразово була застосована судами різних інстанцій при розгляді справ про стягнення кредитної заборгованості, зокрема, у постановах Верховного Суду від 04 червня 2025 року у справі № 752/30967/21, 12 лютого 2025 року у справі № 758/5318/23, від 31 січня 2024 року № 183/7850/22.
Отже, до суд вірно застосував спірних правовідносин п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України і обгрунтовано відмовив у задоволенні вимог банку в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача неустойки у вигляді пені за кредитним договором.
Враховуючи викладене і те, що висновки суду про відмову у задоволенні вимог про стягнення нарахованих відсотків за користування кредитом , є необгрунтованими рішення суду в цій частині вимог підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині апеляційним судом нового рішення – про їх стягнення. 
Згідно п. 2 ч. 1 ст.374 ЦПК України апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення та ухвалити нове.
Підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (частина 1 ст.376 ЦПК України).
Оскільки суд першої інстанції частково невірно встановив обставини справи ,допустив невідповідність їм висновків суду ,порушив норми матеріального і процесуального права ,рішення суду в частині відмови у стягненні відсотків за користування кредитом підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом в цій частині нового рішення - про стягнення 9285,22 грн. заборгованості за відсотками.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
З урахуванням часткового задоволення апеляційної скарги та частково задоволених вимог позивача ,а також приписів ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_1 на користь АТ "Акцент-Банк" підлягає відшкодуванню сплачений судовий збір у суді першої та апеляційної інстанції. в розмірі 5680,5 грн
На підставі викладеного та керуючись ст. ст.376,374, 376, 382-384 ЦПК України , -
постановив:
Апеляційну скаргу АТ "Акцент-Банк" задовольнити частково.
Рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 10.12.2025 року в частині відмови у стягненні відсотків за користування кредитом - скасувати.
Позовні вимоги АТ "Акцент-Банк" до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за відсотками задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь АТ "Акцент-Банк" 9285,22 грн. заборгованості за відсотками за кредитним договором.
В іншій частині – рішення суду залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ "Акцент-Банк" 5680,5 грн судового збору сплаченого у суді першої та апеляційної інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий С. Г. Копаничук 

судді: В.П. Рибчинський

В.В. Оніщук