ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
65618, м. Одеса, просп. Шевченка, 29, тел.: (0482) 307-983, e-mail: inbox@od.arbitr.gov.ua
веб-адреса: http://od.arbitr.gov.ua
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
"24" квітня 2026 р.	м. Одеса 	Справа № 916/2433/24	

Господарський суд Одеської області у складі судді Мостепаненко Ю.І., розглянувши без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження 
справу № 916/2433/24
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Газопостачальна компанія “Нафтогаз Трейдинг” (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд.1, код ЄДРПОУ 42399676) 
до відповідача Новозбур`ївського закладу дошкільної освіти комбінованого типу (ясла-садок) “Малятко” Голопристанської міської ради Херсонської області (75631, Херсонська область, Скадовський р-н, с. Нова Збур`ївка, вул. Центральна, буд. 183-Б, код ЄДРПОУ 33679796)
про стягнення 55 195,62 грн.

ВСТАНОВИВ:

31.05.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю “Газопостачальна компанія “Нафтогаз Трейдинг” звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Новозбур`ївського закладу дошкільної освіти комбінованого типу (ясла-садок) “Малятко” Голопристанської міської ради Херсонської області, в якій просить суд стягнути з відповідача 55 195,62 грн. – заборгованості, у тому числі: 38 823,06 грн. – суму основної заборгованості, 8 003,47 грн. – пені, 1 476,52 грн. – 3% річних та 6 892,57 грн. – інфляційних витрат, а також суму судових витрат.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору постачання природного газу №20-1042/21-БО-Т від 06.11.2021, в частині повної та своєчасної оплати за спожитий природній газ у лютому та березні 2022 року.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.06.2024 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “Газопостачальна компанія “Нафтогаз Трейдинг” залишено без руху та встановлено позивачу строк протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви.
10.06.2024 до Господарського суду Одеської області від позивача надійшла заява про усунення недоліків(вх.№22922/24), згідно якої позивач усунув недоліки позовної заяви.
Між тим, суддя Мостепаненко Ю.І. з 10.06.2024 року по 25.06.2024 перебувала у відпустці. 
Враховуючи вихід судді Мостепаненко Ю.І. з відпустки, ухвалою Господарського суду Одеської області від 26.04.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/2433/24 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження. При цьому, з огляду на те, що ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27.03.2024 справу № 908/1162/23 було передано на розгляд Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду та те, що правовідносини як у справі №916/2433/24 так і у справі №908/1162/23 є подібними, провадження у справі № 916/2433/24 було зупинено до розгляду Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 908/1162/23.
Також вказаною ухвалою суду було запропоновано сторонам надати у відповідні строки заяви по суті спору, а також роз`яснено сторонам про можливість звернення до суду з клопотанням про призначення проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у строки, визначені ч. 7 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України). 
Згідно ч. 5 ст. 6 Господарського процесуального кодексу України, суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). 
Особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою (пункт 17 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС).
Ухвала Господарського суду Одеської області від 26.06.2024 була надіслана та доставлена сторонам до їх електронних кабінетів - 26.06.2024 о 13:02, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронних листів (а.с.100-102).
Згідно ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.
Отже, в силу вищенаведених положень законодавства, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про відкриття провадження у справі та прийняття позовної заяви до розгляду.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.03.2026 поновлено провадження у справі № 916/2433/24; розгляд справи продовжено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, в порядку ст.ст. 247-252 ГПК України.
24.03.2026 до суду від позивача надійшли письмові пояснення (вх. №10256/26), згідно яких останній, зокрема, зазначає, що на момент виникнення спірних правовідносин у березні місяці 2022 року чинна редакція Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" не передбачала поширення заборони на переміщення товарів (робіт, послуг) на територію Херсонської області, а зазначені обмеження стосувалися виключно території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, натомість відповідні положення були змінені лише з 20.03.2022, однак навіть після внесення цих змін застосування заборони щодо інших тимчасово окупованих територій можливе виключно за наявності окремого рішення Кабінету Міністрів України, яке на час виникнення спірних правовідносин було відсутнє. Таким чином, вважає, що до спірних правовідносин не підлягають застосуванню положення Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», а постанова №908/1162/23 не є релевантною до даної справи.
Згідно з ч. ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь - якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.
Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від учасників справи до суду не надходило.
Відповідно до пунктів 3 та 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідач своїм процесуальним правом на подання відзиву не скористався, жодних заперечень проти позову не надав, з огляду на що, суд вважає за можливе, відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України, розглянути справу за наявними в ній матеріалами.
Згідно положень ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
У відповідності до ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.
Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне. 
06.11.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (постачальник) (ЕІС-код №56Х930000010610Х) та Новозбур`ївським закладом дошкільної освіти комбінованого типу (ясла-садок) “Малятко” Голопристанської міської ради Херсонської області (споживач) (ЕІС-код № 56XS0000XIVM4004) було укладено договір № 20-1042/21-БО-Т постачання природного газу, відповідно до пунктів 1.1, 1.2 якого позивач, як постачальник, зобов`язується поставити споживачу природий газ, а відповідач як споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього договору. Природний газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем для власних потреб.
В п. 1.3 договору визначено, що за цим договором може бути поставлений природний газ (за кодом згідно з УКТЗЕД 2711 21 00 00) власного видобутку (природний газ, видобутий на території України) та/або імпортований природний газ, ввезений на митну територію України.
Згідно п. 1.4 договору споживач підтверджує та гарантує, що на момент підписання цього договору у споживача є в наявності укладений договір на розподіл природного газу між споживачем та оператором газорозподільчої мережі (оператор ГРМ) та присвоєний оператором ГРМ персональний ЕІС-код та/або укладений договір транспортування природного газу між споживачем та оператором газотранспортної системи (Оператор ГТС) та присвоєний оператором ГТС персональний ЕІС-код (якщо об`єкти споживача безпосередньо приєднані до газотранспортної мережи). Відповідальність за достовірність інформації, зазначеної в цьому пункті, несе споживач.
Відповідно до п. 2.1 договору постачальник передає споживачу на умовах цього договору замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу з листопада 2021 по грудень 2022 року (включно), в кількості 15,5 тис.куб.метрів.
Підписанням цього договору споживач дає згоду постачальнику на включення його до Реєстру споживачів постачальника, розміщеного на інформаційній платформі Оператора ГТС відповідно до вимог Кодексу ГТС (п. 2.3 договору).
В п. 2.4 договору сторони погодили, зокрема, що в будь-якому випадку обсяг, визначений в акті приймання-передачі природного газу, оформленого відповідно до пункту 3.5 цього договору, вважається фактично використаним за цим договором обсягом природного газу.
Згідно п. 3.5 договору приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу.
Згідно з пп. 3.5.1 договору споживач зобов`язується надати постачальнику не пізніше 5-го (п`ятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, завірену належним чином копію відповідного акту надання послуг з розподілу/транспортування газу за такий розрахунковий період, що складений між Оператором(ами) ГРМ та/або Оператором ГТС та Споживачем, на підставі даних комерційного вузла обліку Споживача, відповідно до вимог Кодексу ГТС/Кодексу ГРМ.
На підставі отриманих від споживача даних та даних щодо остаточної алокації відборів споживача на інформаційній платформі оператора ГТС постачальник готує та надає споживачу два примірники акту приймання-передачі за відповідний розрахунковий період (далі також акт), підписані уповноваженим представником постачальника (п. 3.5.2 договору).
Споживач протягом 2-х (двох) робочих днів з дати одержання акту зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акту, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від його підписання (п.3.5.3 договору).
У випадку неповернення споживачем підписаного оригіналу акту до 15-го числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, а також у випадку розбіжностей між даними, отриманими від споживача відповідно до підпункту 3.5.1 цього пункту, та даних щодо остаточної алокації відборів споживача на інформаційній платформі оператора ГТС, обсяг (об`єм) спожитого газу вважається встановленим (узгодженим) відповідно до даних інформаційної платформи оператора ГТС та переданим у власність споживачу, а вартість поставленого протягом відповідного розрахункового періоду газу розраховується з урахуванням цін, визначених в розділі 4 цього договору (п. 3.5.4 договору).
В пункті 3.6 договору зазначено, що звірка фактично використаного обсягу газу за цим договором на певну дату чи протягом відповідного розрахункового періоду ведеться сторонами на підставі даних комерційних вузлів обліку газу та інформації про фактично поставлений споживачу обсяг газу згідно з даними Інформаційної платформи оператора ГТС.
Відповідно до п. 4.1 договору ціна природного газу за 1000 куб.м.газу без ПДВ - 13 658,42 грн, крім того податок на додану вартість за ставкою 20%; крім того тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи - 124,16 грн без ПДВ, коефіцієнт, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді на рівні 1,10 умовних одиниць, всього з коефіцієнтом - 136,576 грн, крім того ПДВ 20%, всього з ПДВ-163,89 грн за 1000 куб.м. Всього ціна газу за 1000 куб.м. з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу, за цим договором становить 16 554 грн.
Згідно п. 4.2 договору, у разі зміни тарифу на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи та/або коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді, вони є обов?язковими для сторін за цим договором з дати набрання чинності відповідних змін.
Загальна вартість цього договору на дату укладання становить 213 822,50 грн, крім того ПДВ – 42764,50 грн, разом з ПДВ – 256 587 грн (п. 4.3 договору).
Пунктом 5.1 договору, оплата за природний газ за відповідний розрахунковий період (місяць) здійснюється споживачем виключно грошовими коштами в наступному порядку: 70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу - до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту приймання-передачі природний газ здійснюється споживачем до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому споживач повинен був сплатити 70% грошових коштів за відповідний розрахунковий період. У разі відсутності акту приймання-передачі, фактична вартість використаного споживачем газу розраховується відповідно до умов підпункту 3.5.4 пункту 3.5 цього договору. Споживач має право здійснити оплату та/або передоплату за природний газ протягом періоду поставки або до початку розрахункового періоду.
Відповідно до п. 5.3 договору оплата за природний газ здійснюється споживачем шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника, зазначений в розділі 14 цього договору. Споживач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі розрахуватися за поставлений природний газ відповідно до п. 5.1 цього договору. 
Згідно пп. 4 п. 6.2 договору споживач зобов`язаний прийняти газ на умовах цього договору, своєчасно оплачувати вартість поставленого газу в розмірі та порядку, що передбачені цим договором.
Згідно пп. 4 п. 6.3 договору постачальник має право отримату плату за переданий за цим Договором природний газ в розмірі та в строки, визначені цим Договором. 
Відповідно до п. 7.2 договору, у разі прострочення споживачем строків остаточного розрахунку згідно п. 5.1 та/або строків оплати за п. 8.4 цього договору, споживач зобов`язується сплатити постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.
Даний договір набирає чинності з дати його укладення і діє в частині поставки газу до 31 грудня 2022 р. включно, а в частині розрахунків – до повного їх виконання. Продовження або припинення договору можливе за взаємною згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди до договору (п. 13.1 договору).
Додатком №2 до договору № № 20-1042/21-БО-Т від 06.11.2021 є заява-приєднання до умов договору розподілу природнього газу, в якій визначено об`єкт відповідача по поставці природнього газу, а саме: ДНЗ Малятко (адреса: Нова Збур`ївка, вул. Центральна, буд. 183-Б).
Позивач зазначає, що на виконання умов договору № 20-1042/21-БО-Т від 06.11.2021, 
в період з листопада 2021 по березень 2022 року ним було поставлено відповідачу природний газ (у тому числі послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи) в загальному обсязі 7 732,21 тис.куб.м на загальну суму 127 988,51 грн., про що було складено відповідні акти приймання-передачі природного газу до договору № 20-1042/21-БО-Т від 06.11.2021, які були направлені на адресу відповідача.
При цьому, відповідач за поставлений природний газ розрахувався частково на загальну суму 89 165,45 грн. Решта заборгованості в сумі 38 823,06 грн. (за лютий - березень 2022) залишилась несплаченою.
Крім того, ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" звернулось із адвокатським запитом №ТОВВХ-24-11646 від 24.04.2024 до ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» із проханням надати інформацію з Інформаційної платформи оператора ГТС щодо остаточної алокації відборів природного газу з ресурсу ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" споживачам, у тому числі щодо споживання обсягів газу Новозбур`ївським закладом дошкільної освіти комбінованого типу (ясла-садок) “Малятко” Голопристанської міської ради Херсонської області в період з листопада 2021 по березень 2022 року.
Листом №ТОВВИХ-24-6415 від 26.04.2024 ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» надав відповідь на вказаний адвокатський запит, додатком до якого, зокрема, додано інформацію щодо остаточної алокації відборів споживача з ЕС-кодом №56XS0000XIVM4004, з якої вбачається, що постачальником - ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (ЕІС код постачальника: 56Х930000010610Х) було поставлено природного газу в період з 10.11.2021 по 31.03.2022, а Новозбур`ївським закладом дошкільної освіти комбінованого типу (ясла-садок) “Малятко” Голопристанської міської ради Херсонської області (ЕІС-код №56XS0000XIVM4004) спожито: з 10.11.2021 по 30.11.2021 – 940,96 куб.м., з 01.12.2021 по 31.12.2021 – 1 870,64 куб.м., з 01.01.2022 по 31.01.2022 – 2 445,38 куб.м., з 01.02.2022 по 28.02.2022 – 1 773,14 куб.м., з 01.03.2022 по 31.03.2022 – 702,09 куб.м.
З огляду на зазначене, ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» і звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою про стягнення з Новозбур`ївського закладу дошкільної освіти комбінованого типу (ясла-садок) “Малятко” Голопристанської міської ради Херсонської області 38 823,06 грн. – суми основної заборгованості, 8 003,47 грн. – пені, 1 476,52 грн. – 3% річних та 6 892,57 грн. – інфляційних витрат.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:
Так, згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.
Частиною 1 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частина 1 статті 202 ЦК України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
При цьому, за правилами статті 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Згідно з частиною 1 статті 175 ГК України майново-господарськими (чинного на час виникнення спірних правовідносин) визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Так, вищевказаний договір постачання природного газу є підставою для виникнення у сторін за цим договором господарських зобов`язань відповідно до ст. ст. 173, 174 ГК України (ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України), і згідно ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання його сторонами.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.
Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
В силу ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України). 
Правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, а також здатного до інтеграції з ринками природного газу держав - сторін Енергетичного Співтовариства, у тому числі шляхом створення регіональних ринків природного газу визначаються Законом України «Про ринок природного газу» № 329-VIII від 09.04.2015.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із нормативно-правовими актами.
Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження постачання відповідачу заявлених позивачем обсягів природного газу за спірним договором ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейди були складені відповідні акти приймання-передачі природного газу до договору № № 20-1042/21-БО-Т від 06.11.2021 на загальну суму 127 988,51 грн., а саме:
- акт приймання-передачі природного газу від 30.11.2021, за яким ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" передало, а Новозбур`ївський заклад дошкільної освіти комбінованого типу (ясла-садок) “Малятко” Голопристанської міської ради Херсонської області прийняв в листопаді 2021 року природний газ у обсязі 0,94096 тис.куб.м на загальну суму 15 576,65 грн. з ПДВ, який підписано сторонами та скріплено печатками;
- акт приймання-передачі природного газу від 31.12.2021, за яким ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" передало, а Новозбур`ївський заклад дошкільної освіти комбінованого типу (ясла-садок) “Малятко” Голопристанської міської ради Херсонської області прийняв в грудні 2021 року природний газ у обсязі 1,87064 тис.куб.м на загальну суму 30 966,57 грн. з ПДВ, який підписано сторонами та скріплено печатками;
- акт приймання-передачі природного газу від 31.01.2022, за яким ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" передало, а Новозбур`ївський заклад дошкільної освіти комбінованого типу (ясла-садок) “Малятко” Голопристанської міської ради Херсонської області прийняв в січні 2022 року природний газ у обсязі 2,44538 тис.куб.м на загальну суму 40 480,81 грн. з ПДВ, який підписано та скріплено печаткою лише постачальником;
- акт приймання-передачі природного газу від 28.02.2022, за яким ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" передало, а Новозбур`ївський заклад дошкільної освіти комбінованого типу (ясла-садок) “Малятко” Голопристанської міської ради Херсонської області прийняв в лютому 2022 року природний газ у обсязі 1,77314 тис.куб.м на загальну суму 29 352,55 грн. з ПДВ, який підписано та скріплено печаткою лише постачальником;
- акт приймання-передачі природного газу від 31.03.2022, за яким ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" передало, а Новозбур`ївський заклад дошкільної освіти комбінованого типу (ясла-садок) “Малятко” Голопристанської міської ради Херсонської області прийняв в березні 2022 року природний газ у обсязі 0,70209 тис.куб.м на загальну суму 11 622,40 грн. з ПДВ, який підписано та скріплено печаткою лише постачальником;
- коригуючий акт приймання-передачі природного газу від 25.04.2022, за яким було скореговано вартість послуги з транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи у березні 2022, шляхом зміни коофіцієнту з 1,1 на 1 та, відповідно, загальна сума поставленого природного газу у березні 2022 становить 11 611,93 грн. з ПДВ, який підписано та скріплено печаткою лише постачальником.
На підтвердження надсилання на електронну пошту відповідача непідписаних актів приймання-передачі природного газу за січень – березень 2022 року та коригуючого акту приймання-передачі природного газу за березень, ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" надало суду відповідні роздруківки електронних листів. 
Крім того, як встановлено судом, на підтвердження споживання відповідачем вищевказаного обсягу природного газу за період з листопада 2021 по березень 2022 року ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" зверталось із відповідним адвокатським запитом №ТОВВХ-24-11646 від 24.04.2024 до ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» щодо остаточної алокації відборів природного газу з ресурсу ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг".
Листом №ТОВВИХ-24-6415 від 26.04.2024 ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» надав відповідь на вказаний адвокатський запит, додатком до якого, зокрема, додано інформацію щодо остаточної алокації відборів споживача з ЕС-кодом №56XS0000XIVM4004, з якої вбачається, що постачальником - ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (ЕІС код постачальника: 56Х930000010610Х) було поставлено природного газу в період з 10.11.2021 по 31.03.2022, а Новозбур`ївським закладом дошкільної освіти комбінованого типу (ясла-садок) “Малятко” Голопристанської міської ради Херсонської області (ЕІС-код №56XS0000XIVM4004) спожито: з 10.11.2021 по 30.11.2021 – 940,96 куб.м., з 01.12.2021 по 31.12.2021 – 1 870,64 куб.м., з 01.01.2022 по 31.01.2022 – 2 445,38 куб.м., з 01.02.2022 по 28.02.2022 – 1 773,14 куб.м., з 01.03.2022 по 31.03.2022 – 702,09 куб.м.
Водночас, як вбачається із наданої позивачем Інформації про надходження коштів на рахунки Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" від Новозбур`ївського закладу дошкільної освіти комбінованого типу (ясла-садок) “Малятко” Голопристанської міської ради Херсонської області за період з 06.11.2021 р. по 31.07.2023 р., останнім були здійснені оплати за отриманий природний газ на загальну суму 89 165,45 грн., а саме:
- 15.12.2021 р. у розмірі 15 576,65 грн. з призначенням платежу: «0611010; 2274; за споживання прир. газу у листопаді 2021; дог. № 20-1042/21-БО-Т від 06.11.2021; акт №1 від 15.12.21; ПДВ – 2596,11;
- 28.12.2021 р. у розмірі 33 107,99 грн. з призначенням платежу: « 0611010; 2274; за природний газ за грудень 2021; дог. № 20-1042/21-БО-Т від 06.11.2021; рах. та акт №1 №20-1042/21- БО-Т/21 від 24.12.21; ПДВ-;
- 14.02.2022 р. у розмірі 40 480,81 грн. з призначенням платежу: «0611010; 2274; за природний газ за січень 2022; дог. № 20-1042/21-БО-Т від 06.11.2021; акт №1 від 11.02.22; ПДВ – 6746,80.
Отже, судом встановлено, що несплаченим залишився нарахований позивачем відповідачу природний газ у лютому 2022 року в сумі 27 211,13 грн. (з урахуванням врахованої позивачем переплати за грудень 2021 року у розмірі 2 141,42 грн.) та у березні 2022 року в сумі 11 611,93 грн.
Разом з тим, оцінюючи правомірність нарахування зазначеної заборгованості за поставлений природний газ у лютому – березні 2022 року, господарський суд враховує наступне. 
Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням відповідача на даний час (у тому числі: лютому - березні 2022 року) є: Херсонська область, Скадовський р-н, с. Нова Збур`ївка, вул. Центральна, буд. 183-Б.
Додатком №2 до договору № № 20-1042/21-БО-Т від 06.11.2021 є заява-приєднання до умов договору розподілу природнього газу, в якій визначено об`єкт відповідача по поставці природнього газу, а саме: ДНЗ Малятко (адреса: Нова Збур`ївка, вул. Центральна, буд. 183-Б).
Так, відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасового окупованих територій України №309 від 22.12.2022 вся територія Скадовського району Херсонської області є тимчасово окупованою з 24.02.2022.
Аналогічні відомості містяться у наказі Міністерства розвитку громад та територій України № 376 від 28.02.2025 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією».
При цьому, Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду переглянув у касаційному порядку постанову Центрального апеляційного господарського суду від 06.12.2023 р. у справі № 908/1162/23 про стягнення боргу за спожитий у листопаді-грудні 2022 року обсяг електроенергії на об`єкті, який знаходиться у місті Мелітополі (до закінчення перегляду судового рішення Об`єднаною палатою у справі № 908/1162/23 суд зупиняв провадження у справі № 916/5595/24).
Предметом розгляду Об`єднаною палатою було питання застосування частини другої статті 13 та частини другої статті 13-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» до правовідносин, які виникли у період з лютого 2022 року по грудень 2022 року, тобто до прийняття Кабінетом Міністрів України постанови від 06.12.2022 № 1364 Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією та затвердження Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України наказу № 309 Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією.
Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 1207-VII (далі Закон № 1207-VII) для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається: сухопутна територія тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, водні об`єкти або їх частини, що знаходяться на цих територіях (пункт 1); інша сухопутна територія України, внутрішні морські води і територіальне море України, визнані в умовах воєнного стану тимчасово окупованими у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку.
Так, у справі № 908/1162/23 Верховний Суд, залишаючи постанову суду апеляційної інстанції про відмову в позові без змін, зокрема, виснував, що Законом України Про внесення змін до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» щодо деяких питань визначення правового статусу тимчасово окупованих територій України в умовах воєнного стану від 16.11.2022 № 2764-ІХ частину третю статті 1 Закону № 1207-VII було викладено в редакції, за якою дата початку і дата завершення тимчасової окупації територій, передбачених пунктом 3 частини першої статті 3 цього Закону, визначаються Кабінетом Міністрів України.
Діюча редакція цієї норми (у відповідності до змін, внесених Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо звільнення від сплати екологічного податку, плати за землю та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за знищене чи пошкоджене нерухоме майно» № 3050-IX від 11.04.2023) вказує, що дата початку і дата завершення тимчасової окупації територій, які передбачені у пункті 3 частини першої статті 3 цього Закону, визначаються у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку.
Як зазначила Об`єднана палата, з 07.05.2022 ані пункт 7 частини першої статті 1-1, ані пункт 1 частини третьої статті 3 Закону № 1207-VII не містили (і зараз також не містять) жодних посилань на те, що статус тимчасово окупованих вказані у них території набувають залежно від наявності чи відсутності (а так само і дати ухвалення) будь-якого рішення того чи іншого повноважного органу державної влади України - РНБО, Кабінету Міністрів України чи іншого органу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Кабінет Міністрів України 06.12.2022 затвердив постанову «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», відповідно до якої перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за формою згідно з додатком за погодженням з Міністерством оборони України з урахуванням пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій.
Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 за № 1668/39004, датою окупації Мелітопольської міської територіальної громади визначено 25.02.2022.
Однак у відповідності до регулювання, запровадженого Законом України від 21.04.2022 № 2217-ІХ Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання правового режиму на тимчасово окупованій території України, правовий статус тимчасово окупованої території РФ в розумінні пункту 1 частини першої статті 3 Закону № 1207-VII не залежить від того, чи ухвалив (і якщо ухвалив - то коли саме) той чи інший повноважний орган державної влади України (РНБО, Кабінет Міністрів України чи інший орган в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України) рішення про визнання певної частини території України тимчасово окупованою. Таке рішення повноважного органу державної влади України (зокрема - і Кабінету Міністрів України) для територій, визначених у пункті 1 частини першої статті 3 Закону № 1207-VII, має не конститутивне, а лише інформативне значення, з публічною достовірністю підтверджуючи конкретну дату, з якої фактична окупація певної частини території України почалася чи припинилася.
З огляду на викладене, у постанові по справі № 908/1162/23 Об`єднана палата дійшла висновку про відсутність підстав для відступу від висновку, викладеного Верховним Судом у постанові по справі № 910/9680/23, про поширення положень статті 13-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України на території, тимчасово окуповані в період воєнного стану, лише з огляду на загальновідомий факт окупації таких територій за відсутності відповідного рішення Кабінету Міністрів України.
Об`єднана палата, залишаючи без змін постанову суду апеляційної інстанції у справі № 908/1162/23 про відмову в позові, зазначила про те, що підставою для відмови в позові у цій справі, враховуючи положення статті 13-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», є заборона передачі електроенергії відповідачу, оскільки факт тимчасової окупації міста Мелітополь є загальновідомим фактом, що не потребує окремого доказування у даному судовому провадженні.
Господарський суд в силу положень частини четвертої статті 236 Господарського процесуального кодексу України враховує зазначені вище висновки об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладені у постанові від 03.10.2025 у справі №908/1162/23, оскільки правовідносини у даній справі та у справі №908/1162/23 є подібними за змістовим критерієм.
Таким чином, враховуючи зазначене, господарський суд не приймає до уваги посилання Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» на те, що до спірних правовідносин не підлягають застосуванню положення Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».
Відтак, суд зазначає, що факт окупації російською федерацією всієї території Скадовського району Херсонської області з 24.02.2022 є загальновідомим фактом та не потребує окремого доказування.
Водночас, позивач не заперечує той факт, що борг за природний газ нараховано стосовно об`єкту, який розташований на території Скадовського району Херсонської області за період, коли територія вже знаходилася під окупацією рф.
Згідно зі статтею 131 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" її положення застосовуються до тимчасово окупованої території, передбаченої пунктами 1 і 2 частини першої статті 3 цього Закону, надр під територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 частини першої статті 3 цього Закону, і повітряного простору над цими територіями.
В умовах воєнного стану рішенням Кабінету Міністрів України положення цієї статті можуть бути поширені на тимчасово окуповані території, передбачені пунктом 3 частини першої статті 3 цього Закону, надра під територіями, зазначеними у пункті 3 частини першої статті 3 цього Закону, і повітряний простір над цими територіями.
На період тимчасової окупації переміщення товарів (робіт, послуг) з тимчасово окупованої території на іншу територію України та/або з іншої території України на тимчасово окуповану територію усіма видами транспорту, в тому числі автомобільним, залізничним, повітряним та трубопровідним транспортом, а також лініями електропередач та гідротехнічними спорудами, заборонено, за винятком випадків, передбачених частинами третьою та четвертою цієї статті.
Враховуючи вищевикладене, господарський суд доходить висновку, що позивач не мав права здійснювати господарську діяльність щодо постачання відповідачу природного газу на тимчасово окуповану територію починаючи з 24.02.2022, а тому і відсутні правові підстави для нарахування та стягнення з відповідача заборгованості, починаючи з 24.02.2022.
Відтак, судом самостійно розраховано вартість поставленого відповідачу природного газу у лютому 2022 року за період з 01.02.2022 по 23.02.2022, що складає 26 440,37 грн.
Таким чином, заборгованість відповідача за спожитий природний газ у лютому 2022 року (з врахуванням переплати) становить 24 298,95 грн. (26 440,37 грн. (нарахований природний газ за період з 01.02.2022 по 23.02.2022) - 2 141,42 (переплата за грудень 2021 року)).
З огляду на викладене, господарський суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог позивача до відповідача про стягнення суми основної заборгованості у розмірі 24 298,95 грн.
Щодо стягнення з відповідача пені, 3% річних та інфляційних втрат, суд зазначає наступне.
Згідно ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Статтею 546 Цивільного кодексу України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.
Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до п. 7.2 договору, у разі прострочення споживачем строків остаточного розрахунку згідно п. 5.1 та/або строків оплати за п. 8.4 цього договору, споживач зобов`язується сплатити постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.
Приймаючи до уваги часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення основної заборгованості, судом здійснено власні розрахунки пені, 3 % річних та інфляційних витрат в межах заявлених позивачем періодів нарахування, згідно яких сума пені (за період 16.04.2022 – 15.10.2022) складає 5 132,74 грн., сума 3% річних (за період з 16.04.2022 - 31.07.2023) складає 942,67 грн., сума інфляційних витрат (за період з 01.05.2022 - 31.07.2023) складає 4 540,77 грн.
Разом з тим, щодо стягнення з відповідача пені в сумі 5 132,74 грн., суд враховує, що цивільні та господарські відносини повинні ґрунтуватись на засадах справедливості, добросовісності, розумності, як складових елементів принципу верховенства права.
Частиною першої статті 233 Господарського кодексу України передбачено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.
Згідно із частиною третьою статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.
При цьому, в чинному законодавстві України не міститься переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності (подібний висновок міститься у п. 67 постанови Верховного Суду від 16.03.2021 у справі № 922/266/20).
Зменшення неустойки (штрафу, пені) є протидією необґрунтованого збагачення однією з сторін за рахунок іншої; відповідає цивільно-правовим принципам рівності і балансу інтересів сторін; право на зменшення штрафу направлене на захист слабшої сторони договору, яка в силу зацікавленості в укладенні договору, монополістичного положення контрагенту на ринку, відсутності часу чи інших причин не має можливості оскаржити включення в договір завищених санкцій.
Водночас, слід зазначити, що чинним законодавством не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій. Відповідно, таке питання вирішується господарським судом згідно зі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, тобто за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Оцінюючи можливість зменшення суми пені, суд враховує, що:
- відповідач є бюджетною неприбутковою установою;
- доказів, які свідчили б про погіршення фінансового стану, ускладнення в господарській діяльності чи завдання позивачу збитків в результаті дій саме відповідача, до суду не надано;
- часткову оплату вартості поставленого природного газу за спірним договором.
З урахуванням викладеного у сукупності, враховуючи дискреційність наданих суду повноважень щодо зменшення розміру штрафних санкцій, виходячи з необхідності дотримання балансу інтересів обох сторін, в умовах воєнного стану, введеного за наслідком збройної агресії Росії проти України, суд вважає справедливим, доцільним, обґрунтованим, таким, що цілком відповідає принципу верховенства права висновок щодо необхідності зменшення розміру пені на 70% до 1 539,82 грн. На думку суду, стягнення з відповідача такої суми пені компенсує негативні наслідки, пов`язані з порушенням відповідачем строку оплати за поставлений природний газ, стягнення ж з відповідача пені у повному обсязі не є співмірним з можливими негативними наслідками від порушення відповідачем зобов`язання. Адже, компенсаційний характер невиконання відповідачем зобов`язань за договором позивачем забезпечено додатково (крім пені) вимогами про стягнення з відповідача також 3% річних та інфляційних втрат.
Поряд з цим, суд також вважає за необхідне відзначити, що зменшення судом розміру пені, враховуючи положення ст. 219 Господарського кодексу України, яка регулює межі господарсько-правової відповідальності, порядок і умови зменшення розміру та звільнення від відповідальності, свідчить про те, що зменшення судом розміру стягуваної пені є проявом обмеження відповідальності боржника, та жодним чином не є звільненням його від відповідальності.
Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 
Враховуючи вищевикладене, оцінивши докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “Газопостачальна компанія “Нафтогаз Трейдинг” підлягають частковому задоволенню, зі стягненням з відповідача на користь позивача 24 298,95 грн – основної заборгованості, 1 539,82 грн. - пені, 942,67 грн. - 3% річних, 4 540,77 грн. - інфляційних втрат.
Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених вимог, без урахування зменшеного розміру пені.

Керуючись ст. ст. 129, 130, 232, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -
ВИРІШИВ:
1. Позов задовольнити частково.
2. Стягнути з Новозбур`ївського закладу дошкільної освіти комбінованого типу (ясла-садок) “Малятко” Голопристанської міської ради Херсонської області (75631, Херсонська область, Скадовський р-н, с. Нова Збур`ївка, вул. Центральна, буд. 183-Б, код ЄДРПОУ 33679796) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Газопостачальна компанія “Нафтогаз Трейдинг” (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд.1, код ЄДРПОУ 42399676) 24 298 (двадцять чотири тисячі двісті дев`яносто вісім) грн. 95 коп. – основної заборгованості, 1 539 (одну тисячу п`ятсот тридцять дев`ять) грн. 82 коп. - пені, 942 (дев`ятсот сорок дві) грн. 67 коп. - 3% річних, 4 540 (чотири тисячі п`ятсот сорок) грн. 77 коп. - інфляційних втрат. та 1532 (одну тисячу п`ятсот тридцять дві) грн. 34 коп. - витрат по сплаті судового збору.
3. В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено до Південно - західного апеляційного господарського суду в порядку ст. 256 ГПК України.
Наказ видати після набрання рішенням законної сили. 

Суддя Ю.І. Мостепаненко