ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ  ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

06 лютого 2026 року 	Справа № 160/34621/25  	
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Ількова В.В.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

І. ПРОЦЕДУРА

04.12.2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд :
визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у неврахуванні під час призначення пенсії за віком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рнокпп НОМЕР_1 довідки про заробітну плату про заробітну плату від 17.11.2011 №87, що видана Товариством з обмеженою відповідальністю фірма “УКРПОМІМПЕКС” та довідки про заробітну плату від 18.08.2025 №25, що видана Товариством з обмеженою відповідальністю “Дніпропетровський приладобудівний завод”;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рнокпп НОМЕР_1 з дати призначення, а саме з 10.09.2025, з урахуванням довідки про заробітну плату про заробітну плату від 17.11.2011 №87, що видана Товариством з обмеженою відповідальністю фірма “УКРПОМІМПЕКС” та довідки про заробітну плату від 18.08.2025 № 25, що видана Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровський приладобудівний завод».
Ухвалою суду від 08.12.2025 року відкрито провадження в адміністративній справі, та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в порядку положень ст. 262 КАС України.
Також ухвалою суду від 08.12.2025 року витребувано у відповідача 1,2 додаткові докази по справі, зокрема:
- пенсійної справи позивача;
- відомості щодо врахування/ неврахування під час призначення пенсії за віком ОСОБА_1 , довідки про заробітну плату про заробітну плату від 17.11.2011 №87, що видана Товариством з обмеженою відповідальністю фірма “УКРПОМІМПЕКС” та довідки про заробітну плату від 18.08.2025 № 25, що видана Товариством з обмеженою відповідальністю “Дніпропетровський приладобудівний завод”;
- зазначити підстави такого неврахування; 
- листи/відмови Пенсійного органу та інші докази щодо суті спору.
26.12.2025 року відповідачем 2 до суду подано відзив на позовну заяву.
29.12.2025 року позивачем до суду подано письмову відповідь на відзив.
29.12.2025 року відповідачем 1 подано до суду відзив на позовну заяву. 
У відповідності до приписів статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. 
У відповідності до вимог ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Отже, рішення у цій справі приймається судом 06.02.2026 року, тобто у межах строку встановленого ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України.

ІІ. ДОВОДИ ПОЗИВАЧА

У обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що протиправні дії Пенсійного органу порушують право позивача на достатній рівень пенсійного забезпечення.

ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА 1

Від відповідача 1 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вказано, що враховуючи принцип екстериторіальності, розгляд заяви та наданих документів щодо призначення пенсії за віком здійснено структурним підрозділом Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області та 12.09.2025 року, прийнято рішення №045550031675 про призначення пенсії з 10.09.2025 року. 
Вказують, що для обчислення пенсії за віком не враховано заробітну плату відповідно до довідки про заробітну плату від 17.11.2011 № 87, що видана Товариством з обмеженою відповідальністю фірма “УКРПОМІМПЕКС” та довідки про заробітну плату від 18.08.2025 № 25, що видана Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровський приладобудівний завод», оскільки не підтверджені первинними документами. 
Відповідно до частини першої статті 40 Закону №1058 для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. 
За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв. 
Відповідно до пункту 4.2. Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 за №22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу. 
Згідно пункту 4.10. Порядку №22-1, після призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший вид електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем фактичного проживання особи, за місцем знаходженням установи виконання покарань, де відбуває покарання засуджений до позбавлення (обмеження) волі. 
Виходячи з вищевикладеного, електронну пенсійну справу ОСОБА_1 передано до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, за місцем проживання заявника для організації виплати. 
Відповідно до Розпорядження про перерахунок пенсії Центральним об`єднаним управлінням ПФУ в м. Дніпро 02 жовтня 2025 року було здійснено перерахунок пенсії позивача. 

ІV. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА 2

Від відповідача 2 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вказано, що за заявою про призначення пенсії від 05.09.2025 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області прийнято рішення про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (далі- Закон № 1058) з 10.09.2025 року. 
До загального страхового стажу ОСОБА_1 зараховано всі періоди згідно наданих документів.
Вказують про те, що довідки про заробітну плату за період до 01.07.2000 від 17.11.2011 № 87, яка видана ТОВ Фірма “Укрпромімпекс”, від 18.08.2025 № 25, яка видана ТОВ “Дніпропетровський приладобудівний завод” потребують перевірки і підтвердження первинними документами. 
Перевірка довідок про стаж та заробітну плату, наданих для призначення (перерахунку) пенсій, проводяться в порядку календарної черговості надходження документів. 
Після надходження даних за результатами проведеної перевірки, пенсійну справу заявниці буде переглянуто. 
Вказують про те, що середньомісячний заробіток для обчислення пенсії заявника розрахований за даними системи персоніфікованого обліку з 01.10.2000 року по 31.08.2025 року складає 22664,08 грн. (15057,09 грн. середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2022-2024 роки х 1,50521– індивідуальний коефіцієнт заробітної плати після оптимізації). 
Відтак, зобов`язання покладені на Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, виконані в межах повноважень, згідно діючого законодавства. 

V. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

Суд, дослідив матеріали справи, з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінив докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізував застосування норм матеріального та процесуального права, встановив таке.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 05 вересня 2025 року позивач подала заяву про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058) та додані документи через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України.
Враховуючи принцип екстериторіальності, розгляд заяви та наданих документів щодо призначення пенсії за віком здійснено структурним підрозділом Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.
12.09.2025 року прийнято рішення № 045550031675 про призначення пенсії з 10.09.2025 року.
Згідно вказаного рішення Пенсійного органу, для обчислення пенсії за віком невраховано заробітну плату відповідно до довідки про заробітну плату від 17.11.2011 року № 87, що видана Товариством з обмеженою відповідальністю фірма “УКРПОМІМПЕКС” та довідки про заробітну плату від 18.08.2025 № 25, що видана Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровський приладобудівний завод», оскільки не підтверджені первинними документами.
У подальшому, електронну пенсійну справу ОСОБА_1 передано до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, за місцем проживання заявника для організації виплати.
Відповідно до Розпорядження про перерахунок пенсії Центральним об`єднаним управлінням ПФУ в м. Дніпро 02 жовтня 2025 року було здійснено перерахунок пенсії позивача. 
Розмір пенсії обчислено при страховому стажі, підтвердженому документально, 40 років 01 місяць 19 днів, який враховано згідно записів трудової книжки, документів про навчання та за даними системи персоніфікованого обліку.
Коефіцієнт страхового стажу - 0,40083.
Для обчислення розміру пенсії враховано заробітну плату за період роботи з 01.10.2000 по 31.08.2025 р.р. за даними системи персоніфікованого обліку.
Індивідуальний коефіцієнт заробітної плати, обчислений як співвідношення фактичної заробітної плати на середню заробітну плату в Україні за відповідний рік, становить 1.50521. 
Відповідно до частини другої ст. 40 Закону №1058 при визначенні заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії було застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме, за 2022 - 2024 роки, що становить 15057,09 гривень. 
Розмір пенсії позивача з 10 вересня 2025 року становить 9 320,54 гривень. 
Не погодившись із протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, яка виразилась у неврахуванні під час призначення пенсії за віком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 довідки про заробітну плату про заробітну плату від 17.11.2011 року №87, що видана Товариством з обмеженою відповідальністю фірма “УКРПОМІМПЕКС” та довідки про заробітну плату від 18.08.2025 № 25, що видана Товариством з обмеженою відповідальністю “Дніпропетровський приладобудівний завод”, позивач звернулась до суду із цим позовом за захистом своїх порушених прав. 
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідача, викладених в відзиві на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.

VІ. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

Згідно ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Відповідно до Преамбули Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон України 1058) цей Закон, зокрема, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій.
Зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.
Статтею 4 Закону України 1058 встановлено, що законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.
Відповідно до вимог ст.64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року за № 1058-IV №1058-IV, з наступними змінами та доповненнями.
Статтею 8 даного Закону передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
Частиною 3 ст. 4 цього ж Закону визначено складові законодавства про пенсійне забезпечення в Україні, виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, зокрема, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.
Для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв ч.1 ст.40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
До заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу). (ч.1 ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення".
Відповідно до положень ч. 3 ст. 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 №13-1), зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/118461.1 (далі Порядок від 25.11.2005 № 22-1).
Згідно з п.п.3 п.2.1 Порядку від 25.11.2005 №22-1, за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) до 01 липня 2000 року із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.
Відповідно до п.2.10. вищевказаного Порядку від 25.11.2005 №22-1, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.
У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.
Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення в трьохмісячний термін з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, а також перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі.
Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року- за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
Пунктом 2.1 Порядку №22-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються, зокрема, такі документи: 3) для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року (додатки 3, 4 до Положення). За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам. У разі якщо страховий стаж починаючи з 01 липня 2000 року становить менше 60 місяців, особою подається довідка про заробітну плату (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року (додаток 1).
Згідно з абз.1, 2 пункту 2.10 Порядку №22-1, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.
Обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами.
Зазначену правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 29.07.2020 року у справі № 341/1132/17.
У постанові від 12.04.2021 у справі № 219/4550/17 Верховний Суд дійшов наступного висновку: посилання відповідача в обґрунтування касаційної скарги на неможливість врахування заробітної плати в зв`язку з неможливістю проведення перевірки обґрунтованості її видачі є безпідставним і висновки судів попередніх інстанцій не спростовує, оскільки надана позивачем довідка містила посилання на особові рахунки, як на первинні документи, на підставі яких вона видана, підприємство яке її видало на той час перебувало на обліку, а тому підстави для проведення перевірки поданої довідки у відповідача були відсутні.
Зазначене, також узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 24.03.2020 у справі №280/1411/16-а, від 03.06.2021 у справі №127/8001/17, від 24.06.2021 у справі №233/179/17, від 14.07.2021 у справі №398/932/16-a(2-a/398/92/16), від 26.10.2022 у справі №808/1735/18.
Верховний Суд, зокрема, у постанові від 21.02.2020 у справі №291/99/17 дійшов висновку про те, що перевірка достовірності виданих документів покладається на Пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при призначенні позивачу пенсії.

VІІ. ОЦІНКА СУДУ

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на обліку Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсії за віком з 10.09.2025 року. 
ОСОБА_1 , під час звернення з заявою про призначення пенсії разом з документами також надала довідку про заробітну плату, отриману до 2000 року.
Методом екстериторіальності заяву ОСОБА_1 заяву про призначення пенсії було відпрацьовано Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області.
За результатом розгляду заяви ОСОБА_1 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області було призначено пенсію за віком.
На адвокатський запит Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надано відповідь від 25.09.2025 № 0400-010307-8/180055:
«....За заявою про призначення пенсії від 05.09.2025 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області прийнято рішення про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України від 09 липня 2003 року №1058-IV “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (далі - Закон № 1058) з 10.09.2025.
До загального страхового стажу ОСОБА_1 зараховано всі періоди згідно наданих документів.
Довідки про заробітну плату за період до 01.07.2000 від 17.11.2011 №87, яка видана ТОВ Фірма “Укрпромімпекс”, від 18.08.2025 № 25, яка видана ТОВ “Дніпропетровський пршадобудівний завод” потребують перевірки і підтвердження первинними документами ».
На адвокатський запит Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надано відповідь від 22.10.2025 № 0400-010307-8/200031:
«З 10.09.2025 року ОСОБА_1 призначено пенсію за віком згідно статті 26 Закону України від 09.07.2003 N° 1058-IV “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (далі - Закон № 1058).
Відповідно до статті 40 Закону № 1058 для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або у разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.
Враховуючи зазначене, надані ОСОБА_1 довідки про заробітну плату від 17.11.2011 року № 87, яка видана ТОВ Фірма “УКРПРОМІМПЕКС” за період роботи з листопада 1994 року по серпень 1999 року та від 18.08.2025 № 25, яка видана ТОВ “Дніпропетровський приладобудівний завод” за період роботи з листопада 1991 року по березень 1995 року, підлягають перевірці відповідності змісту довідок первинним документам».
На адвокатський запит Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надано відповідь від 27.11.2025 № 0400-010307-8/222244:
«Оскільки довідки про заробітну тату, які надані ОСОБА_1 із заявою про призначення пенсії, а саме: від 18.08.2025 №25 за період роботи з листопада 1991 року по березень 1995 року, яка видана ТОВ “Дніпропетровський приладобудівний завод”, та від 17.11.2011 року за період роботи з листопада 1994 року по серпень 1999 року, яка видана ТОВ Фірма “УКРПРОМІМПЕКС”, не були підтверджені первинними документами, вони підлягали перевірці.
Проведення перевірки довідки від 18.08.2025 року №25 заплановано на грудень 2025 року, за результатами якої можливо буде повернутися до питання проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 .
Оскільки згідно даних Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України ТОВ Фірма “УКРПРОМІМПЕКС” має статус “зареєстроване, свідоцтво про державну реєстрацію не дійсне”, проведення перевірки не є можливим.».
Станом на день ухвалення рішення перевірки здійснено так і не було. 
Отже, як вказано вище, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з заявою про призначення пенсії надала довідку про заробітну плату від 17.11.2011 № 87, що видана Товариством з обмеженою відповідальністю фірма “УКРПОМІМПЕКС”. 
Вказана довідка підтверджує факт роботи Позивача в ТОВ «УКРПРОМІМПЕКС». 
Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань ТОВ «УКРПРОМІМПЕКС» було припинено діяльність 20.01.2014 року. 
ОСОБА_1 надала довідку № 87 від 17.11.2011 про отриману заробітну плату за період роботи з листопада 1994 по серпень 1998 року. 
Згідно записів 7 – 9 трудової книжки НОМЕР_2 ОСОБА_1 працювала в ТОВ «УКРПРОМІМПЕКС». 
Також, ОСОБА_1 , разом з заявою про призначення пенсії надала довідку про заробітну плату від 18.08.2025 року №25, що видана Товариством з обмеженою відповідальністю “Дніпропетровський приладобудівний завод”.
Вказана довідка підтверджує факт роботи Позивача в ТОВ «Дніпропетровський приладобудівний завод». 
Згідно матеріалів справи, ОСОБА_1 надала разом з довідкою про заробітну плату від 18.08.2025 № 25 також надала копії документів, що підтверджують факт її роботи на цьому підприємстві. 
Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань ТОВ «Дніпропетровський приладобудівний завод» є діючим підприємством. 
Слід вказати про те, що Пенсійний орган мав можливість здійснити перевірку даної довідки, при цьому належно не здійснив. 
Суд зазначає, що у випадку виникнення сумнівів щодо достовірності відомостей зазначених у довідках відповідач 1,2 , в силу приписів ч. 3 ст. 44 Закону №1058, мав можливість здійснити перевірку первинних документів, на підставі яких видано довідку проте не здійснив. 
До того ж, ризик неможливості здійснення перевірки з незалежних від особи причин не може бути покладений на особу, що звернулась за перерахунком пенсії, якщо вимоги до форми довідки про заробітну плату були дотримані підприємством, що її видало, а факт роботи особи на цьому підприємстві підтверджений записами у трудовій книжці.
Суд вважає, що право особи на пенсійне забезпечення не може ставитись в залежність від існування конкретного документу, оскільки збереження таких відомостей не може контролюватися пенсіонером, а значить на нього не може покладатись відповідальність за їх відсутність.
Саме Пенсійний орган повинен вжити всіх можливих заходів спрямованих на перевірку достовірності інформації наведеної у довідці про заробітну плату.
Суд також зазначає, що ні Порядком №22-1, ні іншим нормативним документом не визначено вичерпного переліку тих первинних документів, яким повинна підтверджуватись довідка про заробітну плату для обчислення пенсії, а також не передбачено порядок підтвердження довідки про заробіток первинними документами, якщо відомості про заробітну плату відсутні в архівній установі.
Таким чином, слід дійти висновку, що відповідачами неправомірно відмовлено Позивачу у врахуванні довідки про заробітну плату про заробітну плату від 17.11.2011 № 87, що видана Товариством з обмеженою відповідальністю фірма “УКРПОМІМПЕКС” та довідки про заробітну плату від 18.08.2025 № 25, що видана Товариством з обмеженою відповідальністю “Дніпропетровський приладобудівний завод”, під час призначення пенсії.
Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Щодо дискреційних повноважень.
Як вбачається з положень Рекомендації Комітету Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом 11.03.1980, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Згідно з пунктом 1.6 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2010 р. № 1380/5, дискреційні повноваження - сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.
Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності, вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта, він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але й не має права виходити за її межі.
Тобто дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають у застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень. У більш звуженому розумінні дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчиняти конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).
Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 21.05.2013 № 21-87а13.
Тобто, призначення пенсії, перерахунок пенсії, переведення з одного виду пенсії та іншу є дискреційним повноваженням пенсійного органу. Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.
У силу положень ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до частин 1, 2 статті 245 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України).
У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої статті 245 КАС України, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Оскільки відповідачем 2 було відмовлено позивачу у здійсненні перерахунку пенсії за віком за вказаних обставин, з метою ефективного захисту порушених прав позивача, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги у повному обсязі. 
У ході розгляду справи відповідачем 1,2 не було наведено належними доказами правомірності відмови у проведенні перерахунку пенсії за віком, у зв`язку із чим, позовні вимоги підлягають задоволенню.

VІІІ. ВИСНОВКИ СУДУ

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини четвертої статті 242 КАС України судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.
Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.
Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права, яка проявляється в рівності всіх перед законом, цілях і засобах, що обираються для їх досягнення.
Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід та неупередженість.
Положеннями частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії. 
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, про таке.
Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до приписів статті 139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі по 605,60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 1,2, кожного окремо. 
Керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити. 
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у неврахуванні під час призначення пенсії за віком ОСОБА_1 , довідки про заробітну плату від 17.11.2011 №87, що видана Товариством з обмеженою відповідальністю фірма “УКРПОМІМПЕКС” та довідки про заробітну плату від 18.08.2025 року №25, що видана Товариством з обмеженою відповідальністю “Дніпропетровський приладобудівний завод”. 
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 , з дати призначення, а саме з 10.09.2025 року, з урахуванням довідки про заробітну плату про заробітну плату від 17.11.2011 №87, що видана Товариством з обмеженою відповідальністю фірма “УКРПОМІМПЕКС” та довідки про заробітну плату від 18.08.2025 № 25, що видана Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровський приладобудівний завод».
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати з оплати судового збору в сумі 605,60 гривень. 
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати з оплати судового збору в сумі 605,60 гривень. 
Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).
Відповідач 1: Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (10003, м. Житомир, вул. Ольжича, 7, код ЄДРПОУ 13559341).
Відповідач 2: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, код ЄДРПОУ 21910427).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повний текст рішення складено 06.02.2026 року.

Суддя В.В. Ільков