справа № 563/309/26 
провадження № 1-кп/563/64/26
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2026 року Корецький районний суд
Рівненської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 
секретар судового засідання ОСОБА_2 

розглянувши в спрощеному провадженні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 12026186140000003 від 16 лютого 2026 року по обвинуваченню
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Великі Межирічі, Рівненського району, Рівненської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

в с т а н о в и в :

13 січня 2026 року, близько 18 год. 30 хв., ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період Збройних Сил України, у порушення вимог ст.3, 27 Конституції України, ст.11, 16, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, перебуваючи у житловому будинку, що належить його бабусі ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_2 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, діючи із прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчиняючи дії пов`язані з домашнім насильством щодо особи, з якою перебуває у сімейних відносинах, в розумінні п. 3 ч. 1 ст. 1, п. 7 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидно домашньому насильству», наніс два удари кулаком правої руки в область голови батька ОСОБА_5 . Таким чином вчинив фізичне насильство стосовно потерпілого і спричинив тілесні ушкодження у вигляді крововиливів, на лівій вушній раковині; в правій поперековій ділянці, садна в лівій надбрівній ділянці, які згідно п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затвердженого Наказом МОЗ України від 17.01.95р. № 6, як кожне окремо так і в сукупності відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень.
Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 надійшов на розгляд до Корецького районного суду Рівненської області в порядку статті 302 КПК України разом з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та за відсутності учасників судового провадження.
Обвинувачений ОСОБА_3 , в присутності захисника, адвоката ОСОБА_6 , подав суду письмову заяву, відповідно до якої він беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 125 КК України, згідний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні за відсутності учасників судового провадження. Також вказав, що його було ознайомлено з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку, передбаченими ч. 2 ст. 302 КПК України.
Потерпілий ОСОБА_5 у своїй заяві зазначив, що ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження згідно ч. 2 ст. 302 КПК України, відповідно до якого у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 є кримінальним проступком.
Згідно із ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.
Згідно з положенням частини 2 статті 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Враховуючи вищенаведене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, який у своїй заяві не оспорює встановлені під час досудового розслідування обставини і згідний з розглядом обвинувального акту у спрощеному порядку, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт у порядку, визначеному статями 381, 382 КПК України.
Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, оцінюючи зібрані у кримінальному провадженні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, знайшла своє підтвердження та доведена повністю. Його дії кваліфіковані правильно за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень.
При призначенні обвинуваченому покарання, суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує сукупність обставин при яких вчинено кримінальне правопорушення, характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
Пом`якшуючими покарання обставинами суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винна перебуває у сімейних відносинах є обставиною, що обтяжує покарання.
За місцем проживання обвинувачений характеризується позитивно.
На обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень є покарання у виді штрафу.
Разом з тим, статтею 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачені спеціальні заходи щодо протидії домашньому насильству.
Пунктом 4 ч. 1 ст. 24 вказаного Закону передбачено направлення кривдника на проходження програми для кривдників.
Згідно з ч. 6 ст. 28 Закону, кривдника може бути направлено судом на проходження програми для кривдників на строк від трьох місяців до одного року.
Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону, суб`єктами відповідальними за виконання програм для кривдників є місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування.
Зважаючи на те, що кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_3 пов`язане з вчиненням фізичного насильства, в розумінні п. 4, ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» відносно особи з якою перебуває у сімейних відносинах, а покарання призначене, не пов`язане з позбавленням волі, тому, в інтересах потерпілого від цього проступку, суд вважає за необхідне застосовувати до обвинуваченого обмежувальний захід передбачений п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, зокрема, направлення для проходження програми для кривдників терміном на 1 (один) місяць.
При цьому, організацію виконання обмежувального заходу необхідно покласти на орган місцевого самоврядування за місцем проживання обвинуваченого.
Речові докази та витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.
Керуючись статтями 349, 370, 374, 376, 381, 382 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання - штраф у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
На підставі п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 обмежувальний захід, поклавши на нього обов`язок пройти програму для кривдників на строк 1 (один) місяць, виконання якої покласти на Великомежиріцьку сільську раду Рівненського району Рівненської області.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що умисне невиконання обмежувальних заходів, передбачених ст. 91-1 КК України, або умисне невиконання обмежувальних приписів, або умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 390-1 КК України.
На вирок може бути подана апеляційна скарга в Рівненській апеляційний суд протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку через Корецький районний суд Рівненської області, з урахуванням особливостей, передбачених ч. 1 ст. 394 КПК України.
Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 КПК України, неможе бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

С у д д я :