Справа № 472/888/25

Провадження №2-др/472/1/26

Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

19 лютого 2026 року селище Веселинове 
Миколаївської області  

Веселинівський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді - Орленко Л.О.,
з участю секретаря
судового засідання - Дівульської А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 у селищі Веселинове Миколаївської області заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ІННОВА - НОВА" про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІННОВА-НОВА" судових витрат, пов`язаних з професійною правничою допомогою, по цивільній справі № 472/888/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІННОВА ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

18 грудня 2025 року Веселинівським районним судом ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ІННОВА ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено повністю.
Крім того, 05 січня 2026 року до суду надійшла заява представника заявника -Товариства з обмеженою відповідальністю "ІННОВА-НОВА" Андрущенка М.В. про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача  ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІННОВА-НОВА" судових витрат, пов`язаних з професійною правничою допомогою, по цивільній справі № 472/888/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІННОВА ФІНАНС" до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій він просив стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 гривень. При цьому зазначив в заяві, що на підставі рішення загальних зборів учасників змінено найменування юридичної особи: Товариства з обмеженою відповідальністю з "ІННОВА ФІНАНС" на "ІННОВА-НОВА, у зв`язку з чим відповідні зміни внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо позивача.
В судове засідання представника позивача - Андрущенко М.В. не з`явився, але в своїй заяві просив проводити судове засідання без його участі та задовольнити заяву.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання, однак конверт повернувся до суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою"
Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.
Пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
При вирішенні заяви представника позивача, суд виходить з наступного.
Положеннями статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно із частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Згідно із частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до статті 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Отже, для відшкодування витрат на професійну правову допомогу учасник справи зобов`язаний надати суду докази понесення таких витрат до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву та подала попередній розрахунок таких витрат.
Водночас суд, вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, зобов`язаний врахувати подані стороною у строк, визначений частиною восьмою статті 141 ЦПК України, докази, надати їм належну оцінку і лише після цього прийняти відповідне судове рішення з цього питання.
Судом встановлено, що в позовній заяві представник позивача просив суд вирішити питання про розподіл судових витрат на правничу допомогу. 05 січня 2026 року представник позивача подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, до якої долучив докази витрат позивача на правову допомогу.
Як слідує з правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 01.10.2018 року в справі № 569/17904/17, - на підтвердження надання правової допомоги необхідно долучати, у тому числі, розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором. Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.
Крім того, у своїй постанові від 13.12.2018 року у справі № 816/2096/17 Верховний Суд дійшов висновку, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права, як зазначив суд попередньої інстанції. Що стосується часу, витраченого фахівцем в галузі права, то зі змісту вказаних норм процесуального права можна зробити висновок, що достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обгрунтування, яка саме кількість часу витрачена на відповідні дії.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів.
У пункті 26 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» та п. 23 рішення ЄСПЛ у справі «Гурепка проти України № 2» наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.
Судом встановлено, що між позивачем ТОВ "ІННОВА ФІНАНС" та адвокатом Андрущенко М.В. було укладено Договір про надання правничої допомоги № 06-05/2025 від 06.05.2025 року (далі - Договір), за умовами якого адвокат взяв на себе зобов`язання з приводу надання правничої допомоги.
Відповідно до рішення №05-09/2025 Товариства з обмеженою відповідальністю "ІННОВА ФІНАНС" від 05 веерсня 2025 року було змінено найменування юридичної особи: Товариства з обмеженою відповідальністю "ІННОВА ФІНАНС" на Товариство з обмеженою відповідальністю "ІННОВА - НОВА".
Відповідно до заявки про надання послуг від 26.05.2025 року, акту приймання-передачі наданих послуг від 31.12.2025 року та платіжної інструкції від 31.12.2025 року витрати позивача на правову допомогу становлять 5 000 гривень.
Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем доведено факт понесення судових витрат на правничу допомогу та вони є співмірними, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати на правову допомогу в розмірі 5 000 гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 12, 13, 19, 76, 77, 78, 79, 80, 137, 141, 246, 259, 260, 270 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву представника заявника Товариства з обмеженою відповідальністю "ІННОВА - НОВА" Андрущенка М.В. про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача  ОСОБА_1  на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "ІННОВА-НОВА" судових витрат, пов`язаних з професійною правничою допомогою, по цивільній справі № 472/888/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІННОВА ФІНАНС" до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Ухвалити додаткове рішення у справі.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІННОВА - НОВА" (попередня назва - Товариство з обмеженою відповідальністю "ІННОВА ФІНАНС"), юридична адреса: 04071, м. Київ, вул. Верхній Вал, будинок 10, поверх 2, офіс 5, код ЄДРПОУ: 44127243) судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень.
Додаткове рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Миколаївського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини додаткового рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного додаткового рішення суду.
Учасник справи, якому повне додаткове рішення сууд не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного додаткового рішення суду.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу. 

Суддя Веселинівського районного суду
Миколаївської області Л.О. Орленко