Справа № 991/264/23
Провадження 1-кп/991/4/23

У Х В А Л А

16 березня 2026 року м. Київ

Вищий антикорупційний суд колегією суддів у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 (у режимі відеоконференції),
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні № 52022000000000215 від 12.08.2022 за обвинуваченням
ОСОБА_6 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369- 2 КК України,
клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про тимчасовий доступ до речей і документів, що знаходяться у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
ВСТАНОВИВ:
Означене кримінальне провадження перебуває на розгляді Вищого антикорупційного суду.
10.03.2026 на електронну пошту суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_7 про тимчасовий доступ до речей і документів, що знаходяться у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 .

І. Суть та обґрунтування клопотання
У клопотанні захисник ОСОБА_7 зазначив, що в даному кримінальному провадженні допитано свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Свідки під час допиту підтвердили, що у своїх заявах прокурору САП про ініціювання угоди про визнання винуватості як умову виконання угоди виклали зміст показань, які вони зобов`язалися надати суду під час їх допиту в якості свідків.
Водночас обвинувачений у ході судових засідань зазначав, що показання вказаних свідків є недостовірними, оскільки надані виключно на виконання умов угоди про визнання винуватості.
З метою доведення перед судом недостовірності показань вказаних свідків обвинувачений ОСОБА_6 звернувся до САП з клопотанням про надання копій заяв ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про ініціювання укладення угоди про визнання винуватості.
Проте листом від 23.12.2025 № 07/1-8413ВИХ-25 прокурор САП ОСОБА_5 відмовив у задоволенні його клопотання, оскільки вказані заяви не є доказами у кримінальному провадженні.
Метою отримання даної інформації є наявність достатніх підстав вважати, що запитувана інформація сама по собі та в сукупності з іншими доказами має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні. В даному випадку обставин, які будуть слугувати підставою для визнання показань свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 недостовірними.
Окрім цього, захисник зазначив, що відповідно до ч. 2 ст. 96 КПК України перелік документів, які сторона кримінального провадження може надати суду для доведення недостовірності показань свідка не є вичерпними, а тому вказані заяви можуть бути використані з даною метою.
Враховуючи викладене захисник просив надати йому та його підзахисному тимчасовий доступ до вказаних заяв, які адресовані прокурору САП, шляхом надання можливості ознайомитись з такими заявами та виготовити їх копії.

ІІ. Позиції учасників
Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав клопотання свого захисника. Зазначив, що документи, про тимчасовий доступ до яких просить захисник, необхідні для перевірки показань свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Повідомив про наявність інформації, що вказані заяви були надруковані прокурором і надані означеним особам для підпису, а інформація в них викладена саме прокурором.
Прокурор зазначив, що питання розбіжності показань означених свідків розглядалося під час судового розгляду. Свідки пояснили, що це була їх тактика на досудовому розслідуванні. Відомості з кримінального провадження, яке здійснювалося на підставі угоди, не мають доказового значення.

ІІІ. Мотиви та висновки суду
За змістом ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Заходами забезпечення кримінального провадження є, зокрема, тимчасовий доступ до речей і документів.
Тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку) (ч. 1 ст. 159 КПК України).
Згідно з ч. 5 ст. 163 КПК України суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:
1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;
2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;
3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом (ч. 1 ст. 333 КПК України).

Проаналізувавши доводи клопотання та заслухавши позиції сторін суд зазначає таке.
Як вже зазначав суд в ухвалі від 11.12.2025,  ОСОБА_8 та ОСОБА_9 були обвинуваченими у цьому кримінальному провадженні, проте погодилися на укладення угоди з прокурором Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (далі - САП), тому матеріали кримінального провадження щодо них були виділені в окреме провадження. Вищий антикорупційний суд цим складом затвердив угоду про визнання винуватості.
До клопотання долучений лист прокурора САП ОСОБА_5 від 23.12.2025 № 07/1- 8413ВИХ-25, яким останній відмовив у наданні заяв ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про ініціювання укладення угоди про визнання винуватості, з огляду на те, що вони не є доказами у кримінальному провадженні, однак не заперечував їх наявність.
Тому суд дійшов висновку, що заяви ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про ініціювання укладення угоди про визнання винуватості перебувають у володінні САП.

Ключовим аспектом при вирішенні клопотання про тимчасовий доступ до речей та документів є те, чи можуть такі документи або речі містити в собі відомості, які самі по собі або в сукупності з іншими речами або документами мають значення для кримінального провадження.
По суті клопотання захисник просить з метою перевірки показань ОСОБА_8 та ОСОБА_9 надати доступ до їх заяв про ініціювання укладення угоди про визнання винуватості, у яких вони виклали зміст показань, які зобов`язалися надати суду на виконання умов угоди.
Відповідно до ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.
Укладення такої угоди є правом особи, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, а не її обов`язком та по своїй суті передбачає певні обов`язки сторін.
Вирок суду у провадженні на підставі угоди про визнання винуватості не має преюдиційного значення для кримінального провадження за обвинуваченням 
ОСОБА_6 , що у заявах до прокурора обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 висловили намір та бажання укласти угоди. Їх обов`язки щодо викриття інших осіб у кримінальному провадженні мають бути викладені в угоді, оскільки є частиною домовленостей між ними та прокурором. Можливо певні обов`язки були викладені у заявах про укладення угоди.
Проте, на переконання суду, зміст заяв обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до прокурора САП про укладення угоди про визнання винуватості, не має жодного доказового значення для кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 .
Вона однозначно не є первинним джерелом доказів, не може містити первинну інформацію про обставини кримінального провадження. 
Заявлене клопотання не містить достатнього обґрунтування, які саме обставини можуть бути встановлені за допомогою вказаних заяв та яким чином вони впливають на оцінку показань свідків.
Отже, за результатами розгляду клопотання не доведено можливість використати як докази заяви ОСОБА_8 та ОСОБА_9 прокурору САП про ініціювання укладення угоди про визнання винуватості. Тому відсутні підстави для задоволення клопотання захисника ОСОБА_7 про тимчасовий доступ до речей і документів.
За таких обставин, керуючись статтями 131, 132, 159-164, 333, 369, 372, 392 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
1. Відмовити у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про тимчасовий доступ до речей і документів, що знаходяться у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 .
2. Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя         ОСОБА_1 

Судді           ОСОБА_2 

ОСОБА_3