Справа №: 398/7461/25	

провадження №: 2/398/1062/26
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ 
Іменем України 

"16" березня 2026 р. м.Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області 
в складі головуючого судді Москалик В. В.,
за участю секретаря судового засідання Ситник І.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Олександрії у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Споживчий центр» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить стягнути заборгованість за кредитним договором № 26.01.2025-100000577 від 26.01.2025 у розмірі 14 685,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 26.01.2025 уклали кредитний договір № 26.01.2025-100000577, за умовами якого позичальнику надано кредит у розмірі 8 100,00 грн (з урахуванням додаткових договорів). Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами, а відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 12.07.2025 утворилася заборгованість у розмірі 14 685,00 грн, що складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 8 100,00 грн, процентів у розмірі 2 835,00 грн та неустойки в сумі 3750,00 грн, чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». Відповідач добровільно взятих на себе зобов`язань не виконує, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду.
Представник позивача у судове засідання не з`явилася, у позовній заяві просила розгляд справи провести за відсутності представника позивача, проти винесення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причина неявки суду невідома. Клопотання про відкладення справи до суду, відзив на позовну заяву до суду не надходили. У зв`язку з цим, суд, згідно вимог ч. 4 ст. 223 та ст. ст. 280, 281 ЦПК України вважає можливим провести заочний розгляд справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши надані позивачем і долучені до матеріалів справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, зважаючи на таке.
Встановлено, що 26.01.2025 ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 26.01.2025-100000577 шляхом підписання заявки, що є невід`ємною частиною кредитного договору, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 5 000,00 грн, що підтверджується квитанцією про перерахування коштів від 26.01.2025 № 634943880 на картку платника НОМЕР_1 .
27.04.2025 відповідач за допомогою одноразового ідентифікатора К537 підписав додатковий договір до кредитного договору (кредитної лінії) № 26.01.2025-100000577 від 26.01.2025, відповідно до якого сума кредиту становить 7000,00 грн, а кредитодавець зобов`язується надати позичальнику 2-й транш у розмірі 2000 грн, що підтверджується квитанцією №723956286 про перерахування коштів від 27.04.2025 № на картку платника НОМЕР_1 
02.05.2025 відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора К646 було підписано додатковий договір до кредитного договору (кредитної лінії) № 26.01.2025-100000577 від 26.01.2025, відповідно до якого сума кредитоу становить 8100 грн, а кредитодавець зобов`язується надати позичальику 3-й транш у розмірі 1100 грн, що підтверджується довідкою № 213-1711 від 17.11.2025 ТОВ "Споживчий центр", відповідно якої 02.05.2025 о 09:42:10 на номер картки НОМЕР_2 , було перераховано 1100,00 грн.
Згідно з заявкою кредитного договору № 26.01.2025-100000577 (кредитної лінії) від 26.01.2025 передбачено, що строк, на який надається кредит, становить 168 днів з дати його надання. Дата повернення (виплати) кредиту – 12.07.2025. Продовження строку, на який надається кредит, не передбачене. У позичальника та кредитора відсутнє право продовжувати строк кредитування або строк виплати кредиту. Процентна ставка - фіксована, згідно зазначеного кредитного договору, ставка "Стандарт" фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1 % за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом періоду "Економ". Ставка "Економ" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0,5 % за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, окрім первинного періоду та періоду "Економ". Первинний період користування кредитом - 14 днів з дня його надання. Черговий період користування кредитом кожні наступні 14 днів з дня закінчення первинного періоду. Період користування ставкою "Економ" період фактичного користування кредитом, протягом якого застосовується фіксована процентна ставка "Економ", який розпочинається в день, наступний за днем сплати позичальником повністю всіх процентів, нарахованих на дату платежу, та закінчується через 14 днів. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку.
Пропозиція про укладення кредитного договору (оферта) та заявка, яка є частиною кредитного договору, підписані позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором Е648.
У постанові Верховного Суду від 21.02.2018 у справі № 910/5226/17 зазначено, що при здійсненні безготівкових розрахунків допускаються розрахунки із застосуванням платіжних доручень, акредитивів, розрахункових чеків, розрахунки за інкасо, а також інші розрахунки, передбачені законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту; безготівкові розрахунки провадяться через банки, інші фінансові установи (далі - банки), в яких відкрито відповідні рахунки, якщо інше не випливає із закону та не обумовлено видом безготівкових розрахунків.
Встановивши, що без отримання смс-повідомлення, без здійснення входу на вебсайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений, суд вважає, що укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача, цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28.04.2021 у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01.11.2021 у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21).
У ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Згідно з розрахунком позивача станом на 12.07.2025 утворилась заборгованість у розмірі 14 685,00 грн, що складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 8 100,00 грн, процентів у розмірі 2 835,00 грн, нарахованих за період з 26.01.2025 до 12.07.2025, з урахуванням часткової сплати в загальній сумі 6 517,00 грн (31.01.2025 в сумі 700,00 грн, 22.02.2025 в сумі 700,00 грн, 08.03.2025 в сумі 700,00 грн, 22.03.2025 в сумі 700,00 грн, 05.04.2025 в сумі 700,00 грн, 19.04.2025 в сумі 700,00 грн, 07.05.2025 в сумі 1317,00 грн) та неустойки в сумі 3 750,00 грн.
Крім того, позичальник сплатив комісії з надання та обслуговування кредиту згідно з графіком платежів в загальній сумі 1 000,00 грн (по 250,00 грн 31.01.2025, 22.02.2025, 08.03.2025, 22.03.2025).
Згідно зі ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
За ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Як вбачається з ч. 2 ст. 1050 та ч. 2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення позичальником зобов`язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитодавця достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач не виконував належним чином умови кредитного договору № 26.01.2025-100000577 від 26.01.2025 з додатковими договорами від 27.04.2025 та від 02.05.2025, в зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню несплачена заборгованість за тілом кредиту та нарахованими процентам за зазначеним кредитним договором .
Щодо стягнення неустойки, нарахованої позивачем на суму невиконаного зобов`язання, суд зазначає, що позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають, оскільки нарахування неустойки в період дії в Україні воєнного стану суперечить положенням п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, згідно з якими у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Враховуючи викладене та приймаючи до уваги те, що у відповідача утворилася заборгованість перед позивачем за кредитним договором, що свідчить про неналежне виконання останнім умов укладеного кредитного договору № 26.01.2025-100000577 від 26.01.2025, отже позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими і підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту у розмірі 8100,00 грн, за відсотками - 2 835,00 грн.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 5, 13, 76-81, 133, 141, 223, 265, 280-282 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованостіза кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 26.01.2025-100000577 від 26.01.2025 у розмірі 10 935,00 грн (десять тисяч дев`ятсот тридцять п`ять гривень 00 коп.), що складається з заборгованості по тілу кредиту у розмірі 8 100,00 грн та 2 835,00 грн за відсотками.
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» витрати зі сплати судового збору у сумі 1 803,80 грн (одна тисяча вісімсот три гривні 80 коп.). 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цивільним процесуальним законодавством.
Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя        Вікторія МОСКАЛИК