ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33601 , м. Рівне, вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 квітня 2026 року   Справа № 902/1074/25 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Бучинська Г.Б., суддя Василишин А.Р. ,  суддя Філіпова Т.Л. 
секретар судового засідання Першко А.А.
за участю представників сторін:
від позивача: не з`явився 
від відповідача: не з`явився
прокурор: Марщівська О.П. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Неволі Юрія Володимировича на рішення Господарського суду Вінницької області від 04 грудня 2025 року у справі №902/1074/25 (повний текст складено 15 грудня 2025 року, суддя Тварковський А.А.) 
за позовом Керівника Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області в інтересах держави в особі Теплицької селищної ради Гайсинського району Вінницької області 
до фізичної особи-підприємця Неволі Юрія Володимировича 
про розірвання договору оренди приміщення, зобов`язання повернути орендоване майно та стягнення 42284,25 грн заборгованості з орендної плати

ВСТАНОВИВ:
Керівник Гайсинської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Теплицької селищної ради Гайсинського району Вінницької області звернувся до Господарського суду Вінницької області з позовом до фізичної особи-підприємця Неволі Юрія Володимировича про розірвання договору оренди приміщення, зобов`язання повернути орендоване майно та стягнення 42284,25 грн заборгованості з орендної плати.
Рішенням Господарського суду Вінницької області від 04 грудня 2025 року у справі №902/1074/25 задоволено позов Керівника Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області в інтересах держави в особі Теплицької селищної ради Гайсинського району Вінницької області до фізичної особи-підприємця Неволі Юрія Володимировича про розірвання договору оренди приміщення, зобов`язання повернути орендоване майно та стягнення 42284,25 грн заборгованості з орендної плати.
Розірвано Договір оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна від 01 вересня 2017 року, укладений між Теплицькою селищною радою (вул. Незалежності, буд. 25, с-ще Теплик, Гайсинський район, Вінницька область, 23800, код ЄДРПОУ 04326193) з фізичною особою-підприємцем Неволею Юрієм Володимировичем ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).
Присуджено до стягнення з фізичної особи-підприємця Неволі Юрія Володимировича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Теплицької селищної ради (вул. Незалежності, буд. 25, с-ще Теплик, Гайсинський район, Вінницька область, 23800, код ЄДРПОУ 04326193) 42284,25 грн - заборгованості з орендної плати.
Зобов`язано фізичну особу-підприємця Неволю Юрія Володимировича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) повернути Теплицькій селищній раді (вул. Незалежності, буд. 25, с-ще Теплик, Гайсинський район, Вінницька область, 23800, код ЄДРПОУ 04326193) індивідуально визначене майно: дві кімнати загальною площею 37,1 м2 у підвальному приміщенні будівлі, що розташована за адресою: вул. Незалежності, 34, с-ще Теплик Гайсинського району Вінницької області.
Присуджено до стягнення з фізичної особи-підприємця Неволі Юрія Володимировича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Вінницької обласної прокуратури (вул. Монастирська, 33, м. Вінниця, 21050; код ЄДРПОУ 02909909) 9084 грн - витрат на сплату судового збору.
Не погодившись з ухваленим рішенням, фізична особа-підприємець Неволя Юрій Володимирович звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати рішення Господарського суду Вінницької області від 04 грудня 2025 року у справі №902/1074/25 в частині стягнення витрат на сплату судового збору, та ухвалити нове рішення, яким відмовити в цій частині у повному обсязі.
Обґрунтовуючи свої вимоги, апелянт зазначає, що не погоджується з рішенням суду першої інстанції виключно в частині покладення на нього обов`язку зі сплати судового збору у розмірі 9084 грн, водночас по суті вирішення спору (розірвання договору оренди, повернення майна та стягнення заборгованості) заперечень не висловлює. На підтвердження своєї позиції апелянт посилається на те, що є особою з інвалідністю ІІ групи з дитинства, не працює та отримує лише пенсію, у зв`язку з чим вказана сума є для нього непосильною, а тому відповідно до пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" він звільнений від сплати судового збору, що підтверджується наданою до апеляційної скарги довідкою про встановлення інвалідності.
Крім того, апелянт зазначає, що суд першої інстанції не врахував наявність у нього пільги щодо звільнення від сплати судового збору, яка, на його думку, має пріоритет перед загальним правилом розподілу судових витрат, передбаченим статтею 129 Господарського процесуального кодексу України. Також апелянт посилається на правові позиції Верховного Суду щодо звільнення осіб з інвалідністю І та ІІ груп від сплати судового збору в усіх судових інстанціях
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 06 березня 2026 року у справі №902/1074/25 поновлено фізичній особі-підприємцю Неволі Юрію Володимировичу строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Вінницької області від 04 грудня 2025 року у справі №902/1074/25. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця Неволі Юрія Володимировича на рішення Господарського суду Вінницької області від 04 грудня 2025 року у справі №902/1074/25. Розгляд апеляційної скарги призначено на "15" квітня 2026 р. об 10:20год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33601, м. Рівне, вул. Яворницького, 59, у залі судових засідань №2. Зупинено дію рішення Господарського суду Вінницької області від 04 грудня 2025 року у справі №902/1074/25 до закінчення апеляційного провадження.
12 березня 2026 року від Теплицької селищної ради надійшла заява про проведення засідання за відсутності учасника справи, у якій заявник також зазначає, що при розгляді справи покладається на розсуд суду.
Прокурор своїм правом, передбаченим статтею 263 ГПК України, не скористався, відзиву на апеляційну скаргу не надав. В судовому засіданні прокурор щодо розгляду апеляційної скарги поклався на розсуд суду.
Колегія суддів, заслухавши пояснення прокурора, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши надану судом юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду в оскаржуваній частині - скасуванню.
При цьому колегія суддів виходила з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, Керівник Гайсинської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Теплицької селищної ради Гайсинського району Вінницької області звернувся до Господарського суду Вінницької області з позовом до фізичної особи-підприємця Неволі Юрія Володимировича про розірвання договору оренди приміщення, зобов`язання повернути орендоване майно та стягнення 42284,25 грн заборгованості з орендної плати.
В обґрунтування заявленого позову прокурор вказує на систематичну несплату відповідачем орендних платежів за Договором оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна від 01 вересня 2017 року.
За результатами розгляду справи Господарський суд Вінницької області рішенням від 04 грудня 2025 року позов задовольнив повністю, розірвав Договір оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна від 01 вересня 2017 року, зобов`язав відповідача повернути орендоване майно та стягнув з нього 42284,25 грн заборгованості з орендної плати, а також 9084 грн витрат на сплату судового збору.
Місцевий господарський суд, вирішуючи питання розподілу судових витрат, послався на приписи пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до яких судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, та дійшов висновку, що у зв`язку із повним задоволенням позову витрати на сплату судового збору підлягають покладенню на відповідача у сумі 9084 грн.
Однак суд апеляційної інстанції не може погодитися з таким висновком місцевого господарського суду з огляду на наступне.
Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, особи з інвалідністю I та II груп.
Згідно з частинами першою та другою статті 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.
Як убачається з матеріалів справи, відповідач – фізична особа-підприємець Неволя Юрій Володимирович є особою з інвалідністю II групи, що підтверджується наданою до матеріалів справи довідкою медико-соціальної експертної комісії серії ВТЄ-27 №020198 /а.с.112/, а отже відповідно до наведених норм законодавства звільнений від сплати судового збору.
За таких обставин покладення на відповідача обов`язку зі сплати судового збору у сумі 9084 грн є безпідставним, у зв`язку з чим рішення місцевого господарського суду в цій частині підлягає скасуванню.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 04 липня 2023 року у справі №924/568/22.
Водночас колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року №590 "Про граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних, адміністративних та господарських справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави" компенсація судового збору у цивільних, адміністративних та господарських справах у розмірі, пропорційному задоволеним вимогам сторони, здійснюється відповідно до Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року №845.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає наведені доводи апеляційної скарги щодо неправильного застосування місцевим господарським судом норм процесуального права в частині розподілу судових витрат обґрунтованими та такими, що є підставою для скасування оскаржуваного рішення в цій частині.
Керуючись ст. ст. 269, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Неволі Юрія Володимировича на рішення Господарського суду Вінницької області від 04 грудня 2025 року у справі №902/1074/25 задовольнити.
Рішення Господарського суду Вінницької області від 04 грудня 2025 року у справі №902/1074/25 скасувати в частині стягнення з фізичної особи-підприємця Неволі Юрія Володимировича судового збору у сумі 9084 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.
Справу №902/1074/25 повернути до Господарського суду Вінницької області.

Повний текст постанови складений "15" квітня 2026 р.

Головуючий суддя Бучинська Г.Б. 

Суддя   Василишин А.Р. 

Суддя   Філіпова Т.Л.